ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
08 жовтня 2020 року                                                                        м.Суми
                                                               Справа №591/4238/18 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/2091/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Хвостика С. Г. 
за участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,
сторони: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2  
на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2020 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, постановлену у складі судді Шелєхової Г.В., у приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, 
В С Т А Н О В И В :
У липні 2018 року ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Титаренка Павла Валентиновича звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, в якому просить:
- визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести зміни до актового запису № 1179 від 27.09.2017 року, вчиненого Ковпаківським районним у м. Суми відділом ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши в графі «батько дитини»: ОСОБА_2 , батько дитини;
- присудити кошти на утримання (аліменти) дитини ОСОБА_3 та стягувати їх з ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;
- допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми одного платежу за один місяць.
Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 31 серпня 2020 року призначив у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного криміналістичного центру при УМВС України та попереджено їх про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку згідно зі ст. 384 КК України та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків згідно зі ст. 385 КК України.
На вирішення експертизи поставлено наступні питання:
1.Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічною матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ?
2.Якщо так, то яка ймовірність даної події?
Відібрання зразків біологічного матеріалу малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доручити експертам Державного науково-дослідного криміналістичного центру при УМВС України.
       Зобов`язано експертів Державного науково-дослідного криміналістичного центру при УМВС України, завчасно повідомити сторін про час, дату та місце явки сторін для надання біологічних матеріалів для проведення експертизи.
       Зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 особисто, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з неповнолітнім сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з`явитися за викликом експертної установи до Державного науково-дослідного криміналістичного центру при УМВС України для проведення експертизи.
       Оплату експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .
       Провадження у справі зупинено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення процесуальних норм, що стосуються дотримання принципів законності, диспозитивності та неупередженості, просить скасувати ухвалу суду про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення суду про призначення експертизи було прийнято за відсутності відповідного клопотання сторін по справі, а клопотання, що зазначене в ухвалі не повинно було судом розглядатись повторно, оскільки раніше вже було вирішено. Окрім того, зазначає, що не повідомивши про дату, час та місце судового засідання, суд позбавив його права на обрання експертної установи та формулювання питань, які необхідно розглянути експерту, а тому порушив його процесуальні права. З урахування викладеного вважає, що ухвала суду від 31.08.2020 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи по справі не відповідає ряду основних принципів цивільного судочинства, зокрема – принципу законності, диспозитивності та неупередженості.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходив. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника адвоката Терещенка В.В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що судова молекулярно-генетична експертиза у цій справі не проводилась. Зокрема, Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 29 січня 2019 року (т.1, а.с. 68-69) задовольнив клопотання представника позивача від 23 липня 2018 року (т.1, а.с. 21) та призначив судово-генетичну експертизу, проте експертною установою надіслано довідку про невідповідність, що унеможливлює проведення експертизи (т.1, а.с. 98).
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 серпня 2019 року (т.1, а.с. 137) задоволено клопотання представника позивача від 15 серпня 2019 року (т.1, а.с. 135) та призначено судово-генетичну експертизу, яка не була проведена через невиконання клопотання експерта від 20 вересня 2019 року (т.1, а.с. 144-145) про забезпечення відбору біологічних зразків. Експертною установою було надіслано повідомлення про неможливість проведення експертизи, відповідно до якої сторони не з`явились для відбору біологічних зразків (т.1, а. с. 196).
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2019 року (т.1, а.с. 226-227) призначено судово-генетичну експертизу, яка не була проведена через невиконання клопотання експерта від 13 січня 2020 року (т.2, а.с. 19) про надання зразків біологічного матеріалу. Експертною установою надіслано повідомлення про неможливість проведення експертизи (т.2, а.с. 34).
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2020 року (т.2, а.с. 112-113) призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.
Призначаючи у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, суд першої інстанції виходив з того, що така експертиза на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини та для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, так як він відповідає нормам процесуального права. 
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 № 2947-III (далі – СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. 
Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 103 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618-IV (далі – ЦПК України) суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Частиною 1 статті 104 статті ЦПК України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що для перевірки доводів позивача та заперечень відповідача у справі, є необхідність проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної  скарги про те, що ухвала суду про призначення експертизи була прийнята за відсутності відповідного клопотання сторін, а клопотання, подане разом з позовом раніше вже було вирішено, оскільки вони спростовуються наявними матеріалами справи. 
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду призначалось проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, однак її не було проведено жодного разу у зв`язку з невиконанням клопотання експерта про надання зразків біологічного матеріалу.
Також не заслуговують на увагу і доводи відповідача щодо неповідомлення його про дату, час та місце судового засідання, оскільки у судовому засіданні 31 серпня 2020 року був присутній його представник адвокат Терещенко В.В. (т.2, а. с. 109).
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги з приводу того, що суд позбавив його права на обрання експертної установи та формулювання питань, які необхідно розглянути експерту, а тому порішив його процесуальні права, адже суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Крім справа знаходиться на розгляді майже два роки. За цей час клопотання про призначення експертизи вирішувалось судом неодноразово, а тому відповідач мав можливість подати суду клопотання про призначення експертизи в певній експертній установі. 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Аналізуючи вищевказану статтю слід зазначити, що судова експертиза як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.
Окрім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 116 ЦПК України призначення експертизи є способом забезпечення доказів.
Оскільки позивач через свого представника заявляє клопотання про призначення експертизи, то враховуючи, що одним з принципів цивільного судочинства, є змагальність сторін, суд не має права позбавляти сторону по справі можливості таким чином довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали суду. Призначення експертизи не порушує права відповідача, так як є способом доведення своїх вимог та заперечень учасниками справи.
З урахуванням  вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи в даній справі, постановлена з додержанням вимог закону, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд – 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2020 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                        Т.А. Левченко

Судді:                                                                        О.І. Собина

                                                                               С.Г. Хвостик