ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2020 року                                                                              Справа № 924/940/18 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р. ,  суддя Бучинська Г.Б. 

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу  Хмельницької міської ради на рішення господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 р. у справі №924/940/18, повний текст рішення складено 07.08.2020р., ухвалене суддею Вибодовським О.Д.
за позовом Хмельницької міської ради
до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго"
про стягнення 8122,33 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки поблизу вул.Проскурівська, 81 у м.Хмельницькому без правовстановлюючих документів.

          18.10.2018 Хмельницька міська рада звернулася до господарського суду Хмельницької області з позовом до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (далі – АТ "Хмельницькобленерго") про стягнення 8 122,33 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.
          Рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.03.2019р. у справі №924/940/18 частково задоволено позов з урахуванням заяви про зміну предмету позову та присуджено до стягнення з відповідача на користь міської ради 6   985 грн. 05 коп. Ухвалюючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що наявні підстави для задоволення позову про стягнення без підставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 8   122 грн. 33 коп. за фактичне використання земельної ділянки площею 59 м2 поблизу вул.Проскурівської,81 в м.Хмельницькому без належних правових підстав за період з 01.02.2015р. до 01.02.2018р. Разом з тим, Відповідач просить застосувати позовну давність до вимог в частині стягнення безпідставно збережених коштів за період з 01.02.2015р. по 17.10.2015р., тому позов підлягає частковому задоволенню. (арк.справи 116-120).
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» на рішення господарського суду Хмельницької області від 25.03.2019р. у справі №924/940/18 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Верховний Суд постановою від 06.02.2020 року у справі №924/940/18 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" задоволив частково. Постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 та рішення господарського суду Хмельницької області від 25.03.2018 у справі № 924/940/18 скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.
При новому розгляді рішенням господарського суду Хмельницької області  від 04.08.2020 р. у справі №924/940/18 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням,  Хмельницька міська рада звернулась до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 р. у справі №924/940/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Хмельницької міської ради до АТ "Хмельницькобленерго" в повному обсязі.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.09.2020  р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Хмельницької міської ради на рішення  господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 р. у справі №924/940/18 в порядку письмового провадження. Запропоновано Акціонерному товариству "Хмельницькобленерго" у строк до 02.10.2020 р. надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів позивачу. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться без повідомлення учасників справи в строк передбачений ч.1 ст.273 ГПК України.
06.10.2020 р. від Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" надійшов відзив, за змістом якого представник заперечував проти доводів апеляційної скарги, та стверджував, що суд першої інстанції, вірно зробив висновок та виніс законне та обгрунтоване рішення.
          Відповідно до ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За приписами ч.13 ст.8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи ( абзац 2 частина 10 статті 270 ГПК України).
Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у цій справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.          
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги Хмельницької міської ради на рішення господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 р. у справі №924/940/18 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши надану юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:
          1.Зміст рішення суду першої інстанції.
          Рішенням господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 р. у справі №924/940/18 у задоволенні позову Хмельницької міської ради - відмовлено.  Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки земельну ділянку не сформовано як об`єкт цивільних прав,  не затверджувалась технічна документація та  нормативна грошова оцінка для цієї земельної ділянки, це виключає можливість обчислення розміру безпідставно збережених коштів і стягнення їх з відповідача.

          2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення щодо них інших учасників справи.
          Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Хмельницька міська рада акцентує увагу на тому, що судом першої інстанції не було враховано та не надано належної правової оцінки тій обставині, що відповідно до вимог ст.123, 124 Земельного кодексу України обов`язок формування земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, покладено на власника майна, який жодних дій не вчиняє. Відповідач не отримує дозвіл міської ради на розробку технічної документації для формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та оформлення права оренди земельної ділянки, яка перебуває у його фактичному користуванні. Вказана обставина створює для відповідача ситуацію правової невизначеності як у земельних відносинах, так і в цивільних відносинах, оскільки він, по-перше, не є платником земельного податку за земельну ділянку, розташовану під об`єктом нерухомого майна, а, по-друге, - не є суб`єктом сплати орендної плати. Ця обставина використовується відповідачем для безоплатного користування земельною ділянкою. Така правова поведінка відповідача є ухилянням від оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташовані належні відповідачу об`єкти нерухомого майна, що приводить до неотримання територіальною громадою міста, як власником земельної ділянки комунальної власності, доходів, які визначені законом як плата за землю (орендна плата). Оскільки відповідач не визначив на підставі відповідної технічної документації із землеустрою земельну ділянку, необхідну для обслуговування належних йому на праві власності будівель і не сформував її у встановленому порядку, тому Хмельницька міська рада змушена проводити розрахунок орендної плати, виходячи лише із площі земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна, самостійно визначаючи її розмір по контуру будівель.
          Крім того, судом першої інстанції не було враховано та не надано належної оцінки тій обставині, що на зазначеній в позові земельній ділянці загальною площею 59 кв.м поблизу вул.Проскурівська, 81 знаходиться об`єкт, який належить відповідачу - розподільчий пристрій, і існування якого неможливо окремо від земельної ділянки, на якій він розміщується. Відповідно, факт використання земельної ділянки відповідачем є безсумнівним.
          Щодо формування земельної ділянки то апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що підставами подання даного позову є ст.1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Основною складовою умовою застосування даної статті є набуття майна без достатньої правової підстави. Для належного оформлення земельної ділянки та отримання на неї правовстановлюючих документів особа повинна зробити ряд дій. Передбачених Земельним кодексом України, першочерговою з яких є саме сформування земельної ділянки відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України. Тобто формування земельної ділянки відповідно до зазначеної статті є фактично правовою підставою набуття права на земельну ділянку, що відповідно виключає застосування ст. 1212 ЦК України у даному випадку. Враховуючи зазначене, є неправомірною та такою що не відповідає нормі матеріального права позиція судів щодо необхідності наявності сформованості земельної ділянки за весь період, за який виставляються до сплати кошти.

          Мотивуючи заперечення на апеляційну скаргу, Акціонерне товариство "Хмельницькобленерго" акцентує увагу на тому, що судом першої інстанції повністю враховано висновки колегії суддів Касаційного господарського суду у даній справі та повно з`ясовано і перевірено всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінено докази, що мають юридичне значення для її розгляду, в зв`язку з чим прийнято обґрунтоване і законне судове рішення. Так, Позивач у даній справі стверджує, що розмір земельної ділянки в м.Хмельницькому «поблизу вул.Проскурівська,81», а саме площа 59 м2 визначені у акті обстеження земельної ділянки від 05.01.2018 року. Крім того, у кадастровому плані вказаної земельної ділянки, розробленого Хмельницьким міськрайонним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» зазначені координати поворотних точок земельної ділянки. Тому, відсутність кадастрового номера земельної ділянки не може бути підставою для ненарахування та несплати орендної плати за землю. У той же час, судом першої інстанції правильно встановлено, що чинним законодавством України не передбачено формування земельних ділянок на підставі кадастрових планів та актів обстеження земельних ділянок. Більше того, акт обстеження земельної ділянки від 05.01.2018 року не може бути належним та допустимим доказом підтвердження площі земельної ділянки, адже не містить в собі інформації, як представники управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів, обраховували площу земельної ділянки, а отже така площа ґрунтується на їх припущеннях, є орієнтовною та не може свідчити про дійсну площу земельної ділянки.
          Крім того,  матеріали даної справи не містять відомостей про внесення вищезазначеної земельної ділянки до Державного земельного кадастру та про наявність кадастрового номеру такої земельної ділянки. До того ж, з матеріалів справи взагалі вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки в м.Хмельницькому «поблизу вул.Проскурівська,81» відсутній (відповідно до листа Хмельницької міської ради від 15.01.2018р. №119/0213). Разом з тим, судом першої інстанції вірно встановлено, що у даній справі не підлягає і застосуванню частина 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», якою передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.
          Відтак, заявлені в даній справі позовні вимоги стосуються стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, визначеної у акті обстеження земельної ділянки від 05.01.2018р., а саме: площею 59 м2 в м.Хмельницькому «поблизу вул.Проскурівська,81», межі якої визначені позивачем самостійно, за відсутності доказів формування спірної земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав у порядку, встановленому статтею 79-1 ЗК України. 
Вказаної правової позиції щодо неможливості визнати доведеним розмір заявлених вимог у разі відсутності сформованої земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру дотримується Верховний Суд у справах №922/587/18, постанова від 06.02.2019 року; №922/392/18, постанова від 13.02.2019 року; №922/955/18, постанова від 29.05.2019 року; №916/2948/17, постанова від 12.03.2019 року; №922/1019/18. постанова від 14.02.2019 року; №916/2948/17 від 12.03.2019 року; №924/881/19, ухвала від 12.08.2020 року.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.
На земельній ділянці поблизу вул. Проскурівська, 81 площею 59 кв.м. знаходиться нежитлова будівля (споруда діючого розподільчого пристрою 10кВ №2), яка належить АТ «Хмельницькобленерго», що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 05.01.2018р. та листом АТ «Хмельницькобленерго»  від 24.05.2018р.
В листопаді 2012р. до відділу інформації та кадастрів департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів надійшли матеріали щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення ВАТ ЕК „Хмельницькобленерго  земельної ділянки площею 59 кв.м., на території м. Хмельницького, поблизу вул. Проскурівська, 81  (поруч земельна ділянка ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго»  площею 50 кв.м., для добудови діючого розподільчого пункту №2 по вул. Проскурівській, 81).
Проте, в подальшому рішення Хмельницької міської ради щодо надання в користування даної земельної ділянки не приймалося, договір оренди не укладався.
Згідно інформації Головного управління ДФС у Хмельницькій області (вих. №2153/10/22-01-13-05 від 26.01.2018р.) ПАТ «Хмельницькобленерго»  не декларує та не сплачує орендну плату/земельний податок за земельну ділянку поблизу вул. Проскурівська, 81 (площа 59 кв.м.) за період 2015р. - 2018р.
05.01.2018р. представниками управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів проведено обстеження земельної ділянки поблизу вул. Проскурівська, 81. В акті встановлено, що у 2012р. до відділу інформації та кадастрів департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів надійшли матеріали щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго»  земельної ділянки площею 59 кв.м., на території м. Хмельницького, поблизу вул. Проскурівська, 81. Рішення Хмельницької міської ради щодо надання в користування даної земельної ділянки не приймалося. За результатами обстеження виявлено, що на даній земельній ділянці розміщена будівля та ділянка частково огороджена парканом.
Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області (від 17.01.2018р. №18-22-0.33-152/116-18) нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки в м. Хмельницькому, поблизу вул.Проскурівська, 81, цільове призначення  під розподільчий пристрій, становить  у 2015р.  902,00 грн.; у 2016р.  1291,00 грн.; у 2017-2018р.  2281 грн.
02.02.2018р. управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельної реформи направило ПАТ «Хмельницькобленерго» повідомлення від 02.02.2018р. №216/02-01-15 про дату, час та місце розгляду питання щодо відшкодування збитків, заподіяних внаслідок використання ПАТ "Хмельницькобленерго" земельної ділянки поруч вул. Проскурівська, 81 без правовстановлюючих документів.
14.02.2018р. відбулося засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам. Як вбачається із протоколу засідання комісії №1 від 14.02.2018р. представники ПАТ «Хмельницькобленерго», які з`явилися на засідання комісії ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) пояснили, що ПАТ «Хмельницькобленерго»  проводить інвентаризацію всіх об`єктів, будівель, які є у власності чи на балансі товариства. Зазначили, що поступово буде оформлено право користування всіма земельними ділянками на території міста, на яких знаходиться майно відповідача. З приводу земельної ділянки поблизу вул.Проскурівська, 81, Комісією прийнято рішення направити товариству листа щодо добровільної сплати суми нарахованих збитків та у разі несплати скласти акт визначення розміру збитків з подальшим затвердженням рішенням виконкому.
Згідно акту визначення розміру збитків від 20.02.2018р., складеного Комісією для визначення збитків власникам землі та землекористувачам, розмір збитків, заподіяних територіальній громаді за період використання земельної ділянки площею 0,0059 га у м. Хмельницькому, поблизу вул.Проскурівської, 81 за період з 01.02.2015р. по 01.02.2018р.  становить 8122,33 грн. Вказаний акт визначення розміру збитків затверджений рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №318 від 26.04.2018р.
Відповідно до розрахунку розміру збитків, здійсненого відділом оренди та продажу землі управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів, розмір неодержаного доходу від орендної плати за землю за період з 01.02.2015р. по 31.12.2015р. становить 1463,44 грн.; з 01.01.2016р. по 31.12.2016р.  2285,07 грн.; за період з 01.01.2017р. по 01.02.2018р.  4373,82 грн.
У листі від 07.05.2018р. за №1257/02-01-14 управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів повідомило ПАТ «Хмельницькобленерго», що розмір збитків, завданих територіальній громаді м. Хмельницького за використання земельної ділянки поблизу вул. Проскурівська, 81 без правовстановлюючих документів, зазначено в акті комісії щодо визначення розміру збитків від 20.02.2018р., який затверджений рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №318 від 26.04.2018р. Відповідачу запропоновано у 10-денний термін з дня надходження повідомлення, розглянути акт комісії щодо визначення розміру збитків та повідомити в письмовій формі про результати їх розгляду. Вказано, що у разі визнання вимог в сумі 8122,33 грн., їх добровільне відшкодування може бути здійснено шляхом внесення коштів на відповідний рахунок. У разі відмови добровільно відшкодувати завдані збитки, будуть вживатися відповідні заходи.
Листом від 24.05.2018р. ПАТ «Хмельницькобленерго»  повідомило управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів, що не вбачає підстав для задоволення вимог про сплату 8122,33 грн. Вказує, що «земельна ділянка по вул.Проскурівській, 81»  та «земельна ділянка поруч вул. Проскурівської, 81»  це не різні земельні ділянки з площами 50,0 м.кв. та 58,8 м.кв., а фактично одна земельна ділянка, яка розташована під будівлею розподільчого пристрою 10 кВ №2. Також зазначає, що розрахунок збитків здійснено без складання акту обстеження земельної ділянки по вул. Проскурівській, 81, на предмет встановлення площі та конфігурації земельної ділянки. Вважає, що необхідно з`ясувати якого розміру є земельна ділянка, відносно якої могли бути спричинені збитки власнику землі; чи не відноситься така частина ділянки за загальної площі земельних ділянок за які ПАТ „Хмельницькобленерго  сплачує податок за землю.
В матеріалах справи міститься розроблений Хмельницьким міськрайонним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії ДПР «Центр ДЗК»  кадастровий план земельної ділянки в м. Хмельницькому, в районі вулиці Проскурівська, 81, площею 0,0059 кв.м. з координатами поворотних точок земельної ділянки та списком суміжних користувачів (від точки А до точки Б  землі загального користування (вул. Пилипчка), від точки б до точки В  землі ПАТ «Хмельницькобленерго»  кадастровий номер: 6810100000:01:007:0083, від точки В до точки Г  землі Управління молоді та спорту Хмельницької міської ради кадастровий номер 6810100000:01:007:0131, від точки Г до точки А  землі загального користування (вул. Проскурівська)).
Позивач посилаючись на те, що відповідач використовує земельну ділянку площею 59 кв.м. поблизу вул. Проскурівська, 81 у м.Хмельницькому без правовстановлюючих документів, звернувся з позовом про стягнення з АТ «Хмельницькобленерго»  безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 8122,33 грн.
При новому розгляді господарський суд Хмельницької області ухвалив рішенням, яким відмовив у задоволенні позову  Хмельницької міської ради.

4.Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.
          Статтею 14 Конституції України  визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно зі  ст.13 Конституції України  земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених  Конституцією.
Відповідно до  ст.80 ЗК України  суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.
За змістом статей  122,  123,  124 ЗК України  селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними  статтею 122 цього Кодексу  шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Статтею 206 ЗК України  встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої  статті 21 Закону України "Про оренду землі"  визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136  п.  14.1. ст.  14 ПК України).
Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1  ст.190 ЦК України).
Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права є предметом регулювання  глави 83 Цивільного кодексу України.
Відповідно до частин першої та другої  статті 1212 Цивільного кодексу України  особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення  глави 83 Цивільного кодексу України  застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).
Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується  Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга  статті 120 Земельного кодексу України).
За змістом  глави 15 Земельного кодексу України,  право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.
Частина перша  статті 93 Земельного кодексу України  встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт „в  частини першої  статті 96 Земельного кодексу України).
Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної  скарги.
          Позивач звертаючись з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, посилається на використання відповідачем земельної ділянки площею 59 кв.м. поблизу вул. Проскурівська, 81 в м. Хмельницькому без належних правових підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що  відповідач  є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці. Водночас, матеріали справи не містять доказів належного оформлення ним права користування відповідною земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідного договору оренди з позивачем та державної реєстрації такого права.
Таким чином, позивач має надати докази існування протягом зазначеного у позові періоду земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі" у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів).
Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами, колегія суддів виходить з того, що згідно чинного законодавства України, зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні. Позадоговірні зобов`язання можуть бути деліктними або безделіктними.
Відсутність укладеного між Хмельницькою міською радою та АТ "Хмельницькобленерго"   договору оренди земельної ділянки та/або іншого договору щодо земельної ділянки площею 59 кв.м., поблизу (в районі) вул. Проскурівська, 81, виключає договірні зобов`язання.
Також даному випадку відсутні деліктні зобов`язання з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, вимога позивача про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою без належних на те правових підстав звернена до відповідача, як до власника об`єкта нерухомого майна, що розміщене на вказаній земельній ділянці.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої  статті 120 Земельного кодексу України  не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.
З матеріалів справи вбачається, що фактичний вступ відповідачем у володіння і користування спірною земельною ділянкою стався в результаті дій, котрі є правомірними, а саме, для обслуговування нежитлової будівлі (споруди діючого розподільчого пристрою 10 кВ №2), яка належить АТ «Хмельницькобленерго».
Не є правопорушенням також і дії/бездіяльність відповідача, що безпосередньо стосуються порядку укладення договору оренди землі. Ні Законами України, ні підзаконними, ні локальними нормативними актами відповідачеві не визначено прямого і безумовного обов`язку підписати договір оренди земельної ділянки одночасно з набуттям права власності на об`єкт нерухомого майна, який на ній розташований. Більш того, згідно існуючому станом на даний час порядку укладення договорів оренди земельних ділянок немає не тільки такого обов`язку, немає навіть і такої можливості. Моменту укладення договору оренди передують різного роду організаційні, правові, технічні та ін. заходи, здійснення яких знаходиться по за межами волі й контролю потенційного орендаря. Їх невиконання (неналежне чи несвоєчасне виконання) не може бути поставлене в провину відповідачеві.
Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, кваліфікуються як бездоговірні та безделіктні.
Колегія суддів Касаційного господарського суду у даній справі зазначила, що за змістом глави  15, статей  120, 125 ЗК України  та з урахуванням положень  статті 1212 ЦК України  до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондиційними, тому погодилась із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин наведених положень законодавства, оскільки такі відносини до моменту укладення договору оренди мають ознаки кондикційних.
Водночас, колегія суддів зазначила наступне:
«За змістом статей  74,  77,86 ГПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Зважаючи на заявлені позивачем вимоги про стягнення коштів, під час вирішення спору суди мають враховувати таке.
Як уже зазначалося, об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (частина 1  статті 21 Закону України "Про оренду землі").
Визначення земельної ділянки наведено в частині 1  статті 79 ЗК України, відповідно до якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
За змістом частин 1, 3, 4, 9  статті 79-1 ЗК України  формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Згідно з частиною 2  розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр»  земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.
Зазначені обставини, з урахуванням вимог  статті 77 ГПК України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом статті 3  Закону України «Про оренду землі»  об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.
Під час вирішення цього спору, судам слід перевірити, з урахуванням наданих позивачем доказів, чи є земельна ділянка, за користування якою позивач просить стягнути збережені кошти (в розмірі орендної плати), сформованим об`єктом цивільних прав.
Враховуючи положення  статті 79-1 ЗК України  та статей  20,  23 Закону України "Про оцінку земель", колегія суддів вважає, що виходячи з наведених норм, господарським судам необхідно перевірити, чи надано позивачем належні і допустимі докази у розумінні положень  ГПК України, щодо обставин, які підлягають доказуванню у даному спорі. Лише у такому випадку суд має право, дослідивши та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, застосувати відповідні норми права до спірних правовідносин сторін.
Водночас у даній справі суди обмежилися лише посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, а також у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, та не дослідили наданих позивачем доказів із точки зору їх достатності та допустимості для вирішення цього спору.
Під час нового розгляду судам необхідно врахувати викладене, вирішити питання щодо наданих сторонами доказів, всебічно, повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення».
В апеляційній скарзі скаржник звертає увагу апеляційного суду на те, що розмір земельної ділянки в м.Хмельницькому поблизу вул.Проскурівська,81, а саме площа 59 м2  визначені у акті обстеження земельної ділянки від 05.01.2018 року. Крім того, у кадастровому плані вказаної земельної ділянки, розробленого Хмельницьким міськрайонним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» зазначені координати поворотних точок земельної ділянки. Тому, відсутність кадастрового номера земельної ділянки не може бути підставою для не нарахування та несплати орендної плати за землю.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що чинним законодавством України не передбачено формування земельних ділянок на підставі кадастрових планів та актів обстеження земельних ділянок.
Більше того, акт обстеження земельної ділянки від 05.01.2018 року не може бути належним та допустимим доказом підтвердження площі земельної ділянки, адже не містить в собі інформації, як представники управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів обраховували площу земельної ділянки, а отже така площа ґрунтується на їх припущеннях, є орієнтовною та не може свідчити про дійсну площу земельної ділянки.
Касаційний господарський суд у даній справі звернув увагу, що приписами  статті 79-1 Земельного кодексу України  (Земельна ділянка як об`єкт цивільних прав) встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
В  статті 1 Закону України "Про державний земельний кадастр"  закріплено, що кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.
Однак, матеріали даної справи не містять відомостей про внесення вищезазначеної земельної ділянки до Державного земельного кадастру та про наявність кадастрового номеру такої земельної ділянки.
З матеріалів справи вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки в м.Хмельницькому поблизу вул.Проскурівська,81 відсутній (відповідно до листа Хмельницької міської ради від 15.01.2018р. №119/0213).
У даній справі не підлягає і застосуванню частина 2  розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», якою передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.
Згідно із ч.1, 2  ст.116 Земельного кодексу України  в редакції станом на 15.10.2003 року (до 2004 року, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Частиною 1, 2  ст.125 Земельного кодексу України  в редакції станом на 15.10.2003 року (до 2004 року) передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.
Відповідно до  ст.126 Земельного кодексу України,  в редакції станом на 15.10.2003 року (до 2004 року), право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.
Відповідно до ч.1  ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою  статті 128 цього Кодексу.
Статтею 125 Земельного кодексу України  передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно із  ст.126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до  Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 05.01.2018 року вбачається, що рішення Хмельницької міської ради щодо надання в користування даної земельної ділянки не приймалися.
Колегія суддів, акцентує увагу на тому, що в матеріалах даної справи відсутні будь-які докази, які підтверджують, що право власності (користування) на земельну ділянку площею 59 м2  в м.Хмельницькому поблизу вул.Проскурівська,81 виникло до 2004 року, що в черговий раз підтверджує, що така земельна ділянка несформована.
Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що земельна ділянка в м.Хмельницькому поблизу вул.Проскурівська,81 сформована як об`єкт цивільного права протягом зазначеного позивачем періоду з 01.02.2015р. по 01.02.2018р.
Таким чином, заявлені в даній справі позовні вимоги стосуються стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, визначеної у акті обстеження земельної ділянки від 05.01.2018р., а саме: площею 59 м2  в м.Хмельницькому поблизу вул.Проскурівська,81, межі якої визначені позивачем самостійно, за відсутності доказів формування спірної земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав у порядку, встановленому  статтею 79-1 ЗК України.
Вказаної правової позиції щодо неможливості визнати доведеним розмір заявлених вимог у разі відсутності сформованої земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру дотримується Верховний Суд у справах №922/587/18, постанова від 06.02.2019 року; №922/392/18. постанова від 13.02.2019  року: №922/955/18, постанова від 29.05.2019 року; 916/2948/17. постанова від 12.03.2019 року; №922/1019/18. постанова від 14.02.2019 року; №916/2948/17 від 12.03.2019 року; №924/881/19, ухвала від 12.08.2020 р. 
Крім того, основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту  288.5.1  статті  288 ПК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 920/739/17.
Відповідно до частини 2 статті  20  і частини 3 статті  23 Закону України "Про оцінку земель"  дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Необхідний для визначення розміру недоотриманого доходу за фактичне користування земельною ділянкою є визначення розміру орендної плати на підставі затвердженої у встановленому законом порядку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та, зокрема, з`ясування, чи розроблялася, погоджувалася та затверджувалася нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки у визначеному законодавством порядку.
При цьому, із наведених норм законодавства вбачається можливість зазначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки лише шляхом оформлення витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, а не в будь-який інший спосіб, зокрема, шляхом розрахунку, виходячи із базової вартості 1 м.кв. землі у місті та множення на відповідні коефіцієнти. Аналогічні позиції викладено у постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №922/1276/18, від 01.10.2019 у справі №922/2082/18, від 06.11.2019 року у справі № 922/3607/18 тощо.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутній та позивачем не наданий витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки площею 59 м2, що знаходиться в м.Хмельницькому поблизу вул.Проскурівська,81, що в черговий раз підтверджує, що така земельна ділянка не сформована.
В матеріалах справи лише наявний лист (витяг) Відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.01.2018р. № 18-22-0.33-152/116-18 щодо базової вартості одного квадратного метра землі станом на 2015 рік для виробництва - 902 грн., 2016 рік для виробництва - 1291 грн., 2015 рік для комерційного використання -1878,27 грн., 2016 рік для комерційного використання-2690 грн., 2017-2018 р.-2281 грн.
Отже, в наданому позивачем розрахунку розміру орендної плати нормативна грошова оцінка земельної ділянки розрахована позивачем самостійно, виходячи з базової вартості одного квадратного метра земель міста Хмельницького з урахуванням коефіцієнтів, помножена на орієнтовну площу земельної ділянки, що суперечить чинному законодавству України, зокрема  Закону України "Про оцінку земель".
Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, земельна ділянка поблизу вул.Проскурівська,81 в м.Хмельницький не сформована, їй не присвоєно кадастровий номер та не внесені дані до Державного земельного кадастру. Відповідно, на таку земельну ділянку не розроблялась технічна документація та не затверджувалась нормативна грошова оцінка, а наданий витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не стосується окремої земельної ділянки, а сформований з розрахунку середньої (базової) вартості 1 м.кв. земель м. Хмельницького із цільовим призначенням "під розподільчий пристрій", шляхом множення на відповідні коефіцієнти/тому не може підтверджувати нормативну грошову оцінку земельної ділянки «поблизу вул.Проскурівська,81 в М.Хмельницький».
Оскільки земельна ділянка поблизу вул.Проскурівська, 81 у м.Хмельницькому не сформована як об`єкт цивільних прав, їй не присвоєно кадастровий номер, не внесені дані до Державного земельного кадастру, а докази проведення нормативної грошової оцінки і того, що право власності (користування) на неї виникло до 2004 року відсутні, це виключає можливість обчислення розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю.
Подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 922/955/18, від 06.08.2019 у справі №922/3560/18, від 10.09.2019 у справі №922/96/19, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18, від 05.03.2020 року у справі №922/926/19.
В зв`язку з вищевикладеним, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що АТ «Хмельницькобленерго» не могло безпідставно зберегти кошти у вигляді орендної плати за земельну ділянку, якої не існує як об`єкта цивільних прав. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Враховуючи викладене вище, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення позову Хмельницької міської ради. 

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.
Таким чином, у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.
Виходячи з положень  статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду – без змін.                                                                                                                     
Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно    ст.129 ГПК.
Керуючись ст. ст.   269,   270,   275,   276,   281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Хмельницької міської ради на рішення господарського суду Хмельницької області від 04.08.2020 р. у справі №924/940/18 - залишити без задоволення, рішення господарського суду Хмельницької області - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку згідно п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Справу №924/940/18  повернути  господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "03" листопада 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Філіпова Т.Л. 

Суддя                                                                                              Василишин А.Р.  

Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.