ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8365/20 Справа № 201/5182/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 27

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на  ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову по справі за  позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю “Максіфрут” про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ “Максіфрут” про стягнення заборгованості.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року заяви ОСОБА_3 , ТОВ «Максіфрут» про скасування заходів забезпечення позову задоволено та заходи забезпечення позову, ужиті ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 червня 2020 року у цивільній справі № 201/5182/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіфрут» про стягнення заборгованості, в частині накладення арешту на виявлені в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову банківські рахунки ТОВ «Максіфрут» в межах суми 4 200 000,00 грн.; накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 в межах суми 4 200 000,00 грн.; накладення арешту на виявлені в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову банківські рахунки ОСОБА_3 в межах суми 4 200 000,00 грн., скасовано.
Ухвала суду мотивовано тим, що обставини, які були підставою для застосування заходів забезпечення позову на сьогоднішній день відсутні. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та в задоволенні заяв про скасування заходів забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що скасування заходів забезпечення позову позбавить можливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1  звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіфрут» про стягнення заборгованості.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2020 року було до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №201/5182/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіфрут» про стягнення заборгованості вжити заходи забезпечення позову шляхом:
-накладення арешту на все рухоме, нерухоме майно ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах суми 4 200 000,00 грн.;
-накладення арешту на виявлені в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову банківські рахунки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах суми 4 200 000,00 грн.;
-накладення арешту на виявлені в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіфрут» (49000, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, буд. 5, код ЄДРПОУ 41566114) в межах суми 4 200 000,00 грн.;
-накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в межах суми 4 200 000,00 грн.;
-накладення арешту на виявлені в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову банківські рахунки ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в межах суми 4 200 000,00 грн.
Скасовуючи заходи забезпечення позову, районний суд виходив з того, що обставини, які були підставою для застосування заходів забезпечення позову на сьогоднішній день відсутні. 
Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Статтею 158 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.
Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.
Звертаючись до суду із заявами про скасування заходів забезпечення позову, заявники посилались на те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які свідчать про реальне вчинення відповідачами дій, які направлені на ухилення від виконання зобов`язання. Крім того, посилались на те, що ухвалою про забезпечення позову, суд фактично паралізував діяльність підприємства.
Так, колегія суддів звертає увагу на те, що у клопотаннях про скасування заходів забезпечення позову та в оскаржуваній ухвалі не зазначені мотиви, які можуть бути підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову у розумінні п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме того, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Вирішуючи питання, суд першої інстанції на вказані вимоги закону та обставини справи уваги не звернув та передчасно дійшов висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу суду скасувати, а у задоволенні заяв ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю “Максіфрут” про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову - скасувати.
У задоволенні заяв ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю “Максіфрут” про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю “Максіфрут” про стягнення заборгованості— відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко