Справа № 163/2793/20  Провадження №33/802/919/20 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП.  	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 13 листопада 2020 року щодо нього, 
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою судді  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.
Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 01 жовтня 2020 року о 20.25 годині по вулиці Центральній в селі Крушинець Любомльського району Волинської області в порушення п.2.9.а Правил дорожнього руху керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У поданій апеляційній скарзі  ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою приладу, який не є технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також не є сертифікованим. Вказує на те, що він не був згідний з результатом проведеного огляду, і висловив бажання пройти огляд в медичному закладі, на що працівником поліції йому було відмовлено. Зазначає, що інформація про свідків не занесена до протоколу, а тому їх пояснення не є належними та допустимими доказами. Також вказує на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на чорнобильській АЕС, є інвалідом ІІІ групи, позитивно характеризується за місцем проживання, а також законослухняним громадянином, про що свідчить клопотання ГО «Асоціація здоров`я суспільства» про взяття його на поруки. Просить постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримував подану апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , дотримався.
Висновки суду першої інстанції про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 110539 від 01 жовтня 2020 року (а.с.1), роздруківкою приладу «Драгер», згідно якої у  ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 0.88% проміле (а.с.3), відеозаписом з бодікамер працівників поліції (а.с.7), поясненнями ОСОБА_1 та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також іншими матеріалами справи.
Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки у водія  ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.
В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно з ч.3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Зазначені нормативно-правові акти дають підстави зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.
Як убачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції,  ОСОБА_1  в присутності двох свідків пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», незгоди з результатами такого огляду  ОСОБА_1 не проявляв, також не проявляв бажання на проходженні огляду у медичному закладі (а.с.7). 
Крім того, 01 жовтня 2020 року інспектором СРПП Любомльського ВП ГУНП у Волинській області Дячишином С.С. відібрано письмові пояснення в ОСОБА_1 , в яких останній показав, що перед тим як сісти за кермо він вживав алкогольні напої, з порушенням згідний, при цьому незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння не зазначив, в тому числі не проявляв вимоги надати сертифікат та акт повірки приладу, а також бажання пройти огляд для встановлення алкогольного сп`яніння в медичному закладі (а.с.2).
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 110539 від 01 жовтня 2020 року (а.с.1), який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 власноручно зазначив: «випив 0.5 Львівського пива, після чого був зупинений нарядом поліції», що засвідчив і своїм власноручним підписом.
Отже, таким чином на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 повністю визнав той факт, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
У апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначає, що Drager «Alcotester 6810», який використовувався поліцейським, відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України.
Однак, з такими твердженнями апелянта апеляційний суд погодитись не може із таких підстав.
Вказаний виріб був зареєстрований в Україні, згідно з Порядком державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженим Постановою КМУ від 09.11.2004 №1497 (далі - Постанова КМУ №1497), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010, термін дії до 10.02.2015.
Відповідно до роз`яснень ДП «Український медичний центр сертифікації» №45 від 18.01.2018 включення, згідно з Постановою КМУ №1497, Драгера «Алкотест 6810» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.
Використання медичних виробів газоаналізатора Драгер «6810», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015 є законним.
Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.
Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік.
Згідно із сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу Драгер «Алкотест 6810» становить один рік.
З роздрукованого результату приладу Драгер «Алкотест 6810», за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 22.05.2020, а проходження огляду на стан сп`яніння проводилося 01.10.2020, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Драгер «Алкотест 6810» (а.с.3).
Клопотання громадської організації «Асоціація здоров`я суспільства» про передачу матеріалів даної справи ГО «Асоціація здоров`я суспільства» та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП до задоволення не підлягає з таких підстав. 
Застосування положень ст.21 КУпАП є правом, а не обов`язком суду.
Так, положеннями ст.21 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
Правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , за своїм характером є грубим правопорушенням в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, є небезпечним не тільки для самого ОСОБА_1 , а й для інших учасників дорожнього руху. З кожним роком стягнення за вчинення вказаного правопорушення суттєво посилюється.
А тому з урахуванням наведених обставин вважаю, що до ОСОБА_1 не доцільно застосувати захід громадського впливу. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та правильно застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавлення права керування транспортними строком на один рік.
Підстав для закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 13 листопада 2020 року щодо нього – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                          В.П. Денісов