ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1973/20                                                         Суддя (судді) першої інстанції: М.А. Білоноженко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 листопада 2020 року                                                                                    м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача:                     Беспалова О. О., суддів: Парінова А.Б., Ключковича В. Ю., розглянувши у порядку письмового провадження, у місті Києві апеляційну скаргу  Черкаської обласної прокуратури на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Черкаської області, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась із позовом  до Прокуратури Черкаської області, в якому просить суд:
- визнати протиправним на скасувати наказ прокурора Черкаської області від 28.04.2020р. №121-к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області;
- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області з 01.05.2020р.;
- стягнути з Прокуратури Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.05.2020р. до моменту фактичного поновлення на публічній службі;
- стягнути з Прокуратури Черкаської області на користь ОСОБА_1  судові витрати зі сплати витрат на професійну правову допомогу;
- рішення в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року зупинено провадження у справі  №580/1973/20, до набрання законної сили рішенням Конституційного суду України по справі № 3/116(20). 
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції зупиняючи провадження у справі виходив з того, що правовідносини, які розглядаються Конституційним Судом України за конституційним поданням 50 народних депутатів України 3/116 (20) від 18.02.2020 року мають суттєве значення для вирішення даної справи.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має право зупинити провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:
- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства;
- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Встановлені обставини справи свідчать, що Конституційним Судом України 18.03.2020 року зареєстровано конституційне подання 50 народних депутатів України щодо конституційності Закону України  Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури  від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ. Ухвалою колегії суддів Конституційного Суду України відкрито конституційне провадження у справі; здійснюється підготовка справи до розгляду на пленарному засіданні Великої палати Суду. Вказує, що атестація позивача, за наслідками якої складено спірне рішення Першої кадрової комісії від 10 квітня 2020 року № 198, проведена на виконання приписів Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури  від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ, який суперечить положенням Конституції України.
Між тим, відповідно до статті 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
Як слушно зазначають відповідачі, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Отже, набрання законної сили рішенням Конституційного суду України щодо конституційності положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури  від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ  матиме наслідки лише на майбутнє та не призведе до зміни підстав виникнення спірних відносин, що становлять предмет оскарження у даній справі.
Таким чином, розгляд Конституційним судом справи за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо конституційності Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ не є обставиною, що об`єктивно унеможливлює розгляд даної справи до набрання законної сили рішенням Конституційного суду.
Більш того, як вбачається з матеріалів справи, в них зібрано достатньо доказів для забезпечення повного та всебічного розгляду справи, тобто, на думку суду зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави визначенні п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України для умов зупинення провадження у справі в даному випадку відсутні.
Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи й такі критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Отже, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до збільшення розумного строку розгляду справи, оскільки у зв`язку з тривалим судовим розглядом справи може бути порушене право сторін на своєчасне її вирішення.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справ.
Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Черкаської обласної прокуратури на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Черкаської області, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року скасувати та направити адміністративну справу № 580/1973/20 до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                                   	                   О. О. Беспалов	
Суддя 	                         В. Ю. Ключкович	
Суддя	                 А.Б. Парінов	
(Повний текст постанови складено 19.11.2020 р.)