КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                               
Справа № 369/13020/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/14399/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
23 листопада 2020 року                                                                                               м. Київ
     колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ
   Київського апеляційного суду в складі:
                                                                                                                 
                                           головуючого     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,                                                  
 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом  представника  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко Арсен Мохаммед, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року, постановлену під головуванням судді Волчко А.Я.,-    
 
  встановила:
 
У жовтні 2020 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису № 1370, вчиненого 15 червня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Фраківського міського нотаріального округу Личук Т.В., про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» боргу у розмірі 547 044 грн 23 коп.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року справу передано до Галицького районного суду м. Львова для розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Галицького районного суду м. Львова, суд першої інстанції виходив із того, що даний позов слід пред`являти за правилами загальної підсудності, які передбачені ч. 2 ст. 27 ЦПК України. 
При цьому суд першої інстанції зазначив, що правила ч. 12 ст. 28 ЦПК України не поширюється на пред`явлений позов.
Проте з такими висновками суду погодитися не можна.
З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 звернувся до суду із позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позов представник ОСОБА_1 подав за правилами альтернативної підсудності, зазначивши, що справа повинна розглядатися за місцем виконання виконавчого напису, а саме за місцезнаходженням приватного виконавця.
Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Згідно положень ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. 
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Згідно паспортних відомостей, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи, що місцем реєстрації проживання боржника є: АДРЕСА_1 , колегія суддів вважає, що даний позов підсудний Згурівському районному суду Київської області, тобто за місцем проведення виконавчих дій (місцем проживання боржника).
Висновок суду першої інстанції про те, що ч. 12 ст. 28 ЦПК України не може застосовуватися у даному випадку є помилковим.
Ототожнення позивачем «місце проведення виконавчих дій» та «місце знаходження приватного виконавця» є помилковим.
При цьому посилання в апеляційній скарзі на те, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак справа може розглядатися Києво-Святошинським районним судом Київської області, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження зареєстрованого у встановленому законом порядку проживання ОСОБА_1 за вказаною в апеляційній скарзі адресою.
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1)    неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2)    недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3)    порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи те, що у даному випадку суд апеляційної інстанції позбавлений можливості самостійно вирішити питання про направлення справи до суду за встановленою підсудністю, ухвала суду від 20 жовтня 2020 року підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята судом із порушенням правил підсудності, а справа підлягає направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
При новому розгляді справи суду необхідно врахувати висновки апеляційного суду про підсудність даної справи Згурівському районному суду Київської області.
Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 380, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-          
постановила:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 23 листопада 2020 року.

 
 
Головуючий                                                                                               Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                         О.Ф. Лапчевська

 
 
                                                                                                                    С.Г. Музичко