ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10233/20                                         Суддя першої інстанції: Погрібніченко І.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                    - Степанюка А.Г.,
суддів                                - Епель О.В., Костюк Л.О.
при секретарі                              - Закревській І.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» до Антимонопольного комітету України, треті особи - Відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, Товариство з обмеженою відповідальністю «Славресурс», про визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Вінницяоблпаливо» (далі - Позивач, ПрАТ «Вінницяоблпаливо») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - Відповідач, АМК України), треті особи - Відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації (далі - Третя особа-1, Відділ освіти), Товариство з обмеженою відповідальністю «Славресурс» (далі - Третя особа-2, ТОВ «Славресурс»), про визнання протиправним та скасування рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель № 5484-р/пк-пз від 23.03.2020 року про зобов`язання Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації скасувати рішення про визначення ПАТ «Вінницяоблпаливо» переможцем процедури закупівлі - «ДК 021:2015:09110000-3 - Тверде паливо».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що, хоча надана Позивачем у складі тендерної пропозиції копія паспорта на механічні ваги містять нечіткий відбиток повірочного тавра та підпис, однак до пояснень під час розгляду скаргу було надано лист уповноваженого підприємства, яке підтвердило проходження повірки, а відтак викладена інформація у сукупності була достатньою для прийняття рішення про відмову у задоволенні скарги ТОВ «Славресурс».
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що надання ПрАТ «Вінницяоблпаливо» у складі тендерної пропозиції паспорту на вагу механічну без відмітки про повірку є підставою для відхилення тендерної пропозиції в силу ч. 1 ст. 30 Закону України «Про публічні закупівлі». При цьому Апелянт підкреслив, що замовником було визначено переможцем процедури закупівлі ТОВ «Славресурс» та 08.05.2020 року з ним укладено договір.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
У поясненнях щодо апеляційної скарги ТОВ «Славресурс» просить задовольнити апеляційну скаргу - скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що подання у складі тендерної пропозиції паспорту ваг механічних без повірочного тавра є підставою для відхилення такої пропозиції в силу вимог Закону України «Про публічні закупівлі». При цьому підкреслює, що судом не було враховано факт відсутності такого документа з відповідною відміткою у складі тендерної пропозиції. 
Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників не надійшло.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2020 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09.12.2020 року.
У судовому засіданні представник Відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю з викладених у ній підстав.
Інші особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що відповідно до оголошення ЦБД UA-2020-01-31-001055-b замовником в особі Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації (далі - Замовник) було прийнято рішення про проведення процедури відкритих торгів щодо закупівлі товару за кодом ДК 021:2015, код 09110000-3 - Тверде паливо (Вугілля кам`яне марки ДГ (13-100) (далі - Процедура закупівлі).
Очікувана вартість - 2 357 682,00 грн. з ПДВ.
Розкриття пропозицій було призначено на 17.02.2020 року.
Тендерні пропозиції були надані наступними учасниками - ПрАТ «Вінницяоблпаливо» і ТОВ «Славресурс».
На засіданні тендерного комітету від 19.02.2020 року Замовником було встановлено, що тендерна пропозиція ПрАТ «Вінницяоблпаливо» відповідає умовам тендерної документації та прийнято рішення про визначення його переможцем процедури закупівлі ДК 021:2015, код 09110000-3 - Тверде паливо (Вугілля кам`яне марки ДГ (13-100).
Повідомлення про намір підписати договір сформовано 19.02.2020 року.
Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Славресурс», не погодившись з рішенням Замовника щодо визначення переможцем процедури закупівлі учасника ПрАТ «Вінницяоблпаливо», звернулося із скаргою до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, в якій просило:
- встановити порушення Замовником процедури закупівлі за номером в ІДБД UA-202Q-01-31-001055-b на закупівлю товару за кодом ДК 021:2015, код 09110000-3 - Тверде паливо (Вугілля кам`яне марки ДГ (13-100) в частині визначення переможцем ПрАТ «Вінницяоблпаливо»;
- зобов`язати Замовника скасувати своє рішення про визначення переможцем ПрАТ «Вінницяоблпаливо» у відкритих торгах на закупівлю товару за кодом ДК 021:2015, код 09110000-3 - Тверде паливо (Вугілля кам`яне марки ДГ (13-100) (ідентифікатор закупівлі - UA-2020-01-31-001055-b).
23.03.2020 року Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель прийнято рішення № 5484-р/пк-пз від 23.03.2020 року, яким зобов`язано Відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації скасувати рішення про визначення Приватного акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» переможцем процедури закупівлі - «ДК 021:2015:09110000-3 - Тверде паливо», оголошення про проведення якої оприлюднено на веб- порталі Уповноваженого органу за № UA-2020-01-31-001055-b. 
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз положень ст. 1, 12, 20, 21, 22, 27, 28 Закону України «Про публічні закупівлі», прийшов до висновку, що оскаржуване рішення АМК України прийнято всупереч положень чинного законодавства, оскільки матеріалами справи підтверджується надання ПрАТ «Вінницяоблпаливо» у складі тендерної пропозиції паспорту на ваги механічні з відміткою про повірку.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.
Разом з тим, розглядаючи даний спір по суті, суд першої інстанції не врахував такого.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.
Частина 1 статті 2 КАС України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Зі змісту п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України випливає, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з, у тому числі, іншим суб`єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих осіб, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних (публічно-владних) управлінських функцій.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Наведеними положеннями процесуального закону окреслюється перелік повноважень адміністративного суду при вирішенні питання про правомірність рішень, дій чи бездіяльності осіб, яким делеговані повноваження зі здійснення владних (публічно-владних) управлінських функцій. Викладене, на переконання судової колегії, підтверджує відсутність в адміністративних судів правових підстав для вирішення питань про право у межах оскарження таких дій, рішень чи бездіяльності.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово підкреслював, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Як було встановлено раніше, ПрАТ «Вінницяобленерго» звернулося до суду з цим позовом та просило скасувати рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель № 5484-р/пк-пз від 23.03.2020 року про зобов`язання Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації скасувати рішення про визначення ПрАТ «Вінницяоблпаливо» переможцем процедури закупівлі - «ДК 021:2015:09110000-3 - Тверде паливо».
При цьому, матеріали справи свідчать, що відповідно до протоколу розкриття пропозицій переможцем 31.03.2020 року визнано ТОВ «Славресурс» після скасування рішення про визначення ПрАТ «Вінницяоблпаливо» переможцем.
Повідомлення про намір укласти договір з ТОВ «Славресурс» оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу 31.03.2020 року (а.с. 56, зворотній бік), а 08.05.2020 року із переможцем торгів укладено договір про закупівлю №55.
Так, відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» скарги, що стосуються прийнятих рішень, дії чи бездіяльності замовника, які відбулися після оцінки тендерних пропозицій учасників, подаються протягом десяти днів з дня, коли суб`єкт оскарження дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав унаслідок рішення, дії чи бездіяльності замовника, але до дня укладення договору про закупівлю.
У свою чергу, пунктом 10 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.
Згідно ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.
Судовою колегією враховується, що предметом спору у цій справі є незгода ПрАТ «Вінницяоблпаливо» із рішенням Антимонопольного комітету України в особі Постійно діючої адміністративної колегії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель у зв`язку з безпідставним, на його думку, скасуванням рішення АМК України про визнання ПрАТ «Вінницяоблпаливо» переможцем процедури закупівлі через невідповідність його пропозиції вимогам тендерної документації та, відповідно, Позивач не згоден з визнанням іншого учасника - ТОВ «Славресурс» переможцем цих торгів.
Таким чином, з огляду на зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин, обставини справи, та враховуючи суб`єктний склад учасників справи, колегія суддів, з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 07.05.2020 року у справі №826/10147/18 та від 14.05.2020 року у справі № 640/10608/19, приходить до висновку, що цей позов спрямований на захист прав Позивача у сфері господарських правовідносин, а не у публічно-правових відносинах, що виключає можливість його розгляду та вирішення у порядку адміністративного судочинства.
Такі мотиви відповідають також висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.05.2019 року у справі №918/843/17, в якій, зокрема, зазначено, що орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) діє як суб`єкт владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та переможцем цього тендеру відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Проте, після укладення договору між організатором конкурсу та його переможцем спір щодо правомірності рішення тендерного комітету підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства, оскільки фактично зачіпає майнові інтереси переможця торгів.
Крім цього, вказаним судовим рішенням визначено, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (переважно майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
З огляду на викладене колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанцій про те, що цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності.
З огляду на суб`єктний склад учасників даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що спірні правовідносини підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.
Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 07.05.2020 року у справі №826/10147/18 та від 14.05.2020 року у справі № 640/10608/19.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
З урахуванням наведеного оцінка доводам апеляційних скарг не надавалася.
Приписи п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України визначають, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 238, 242-244, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року - скасувати.
Провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» до Антимонопольного комітету України, треті особи - Відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, Товариство з обмеженою відповідальністю «Славресурс», про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.
Роз`яснити Приватному акціонерному товариству «Вінницяоблпаливо», що розгляд цієї справи віднесено до господарської юрисдикції та що воно вправі протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

          Головуючий суддя                                                                      А.Г. Степанюк 
          
          Судді                                                                                  О.В. Епель

                                                                                                    Л.О. Костюк

Повний текст постанови складено «09» грудня 2020 року.