КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М           У К Р А Ї Н И
 
03 грудня 2020 року                                                                                   м. Київ
 
Унікальний номер справи № 754/9059/16-ц
 Апеляційне провадження № 22-ц/824/13781/2020
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     головуючого  -  Левенця Б.Б.,
суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М., 
за участю секретаря судового засідання - Добровольської Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року, постановлену під головуванням судді Галась І.А., по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М., заінтересовані особи: Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва, директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва Лимар Юрій Вікторович, заступник директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва Сіротінкіна Катерина Геннадіївна, -
 
   в с т а н о в и в :
 
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просила визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 54600593 від 23 січня 2018 року та її скасувати. 
Скаргу обґрунтовувала тим, що згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження № 54600593 зазначено, що 23 січня 2018 року державним виконавцем Черухою О.М. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а 27 липня 2018 року винесено постанову про відновлення виконавчого та 26 жовтня 2018 року постанову скасовано. При цьому, у постанові про відновлення виконавчого провадження № 54600593 державний виконавець посилався на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року. Однак вказана ухвала від 22 червня 2018 року не стосується постанови про закінчення виконавчого провадження, а нею визнано неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. по виконавчому провадженню № 54600593 при винесені постанови про закінчення виконавчого провадження від 19 січня 2018 року та скасовано цю постанову. 
Крім того, посилаючись на скасування постанови про відновлення виконавчого провадження № 54600593 державний виконавець Черуха О.М. зазначав про постанову Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року, однак єдина постанова Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року не містить жодного слова про постанову про закінчення виконавчого провадження від 23 січня 2018 року. Зазначала, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року про поновлення її на роботі досі не виконано. Тому вважає, що дії державного виконавця Черухи О.М. щодо винесення постанови від 23 січня 2018 року про закінчення виконавчого провадження № 54600593 є незаконними. Вказувала, що постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 23 січня 2018 року не отримувала, що підтверджується відсутністю у матеріалах виконавчого провадження доказів, які б свідчили про направлення їй вказаної постанови (т. 1 а.с. 1-8).
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року вказану скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М. про закінчення виконавчого провадження № 54600593 від 23 січня 2018 року скасовано (т. 2 а.с. 229-230).
Не погодившись з ухвалою районного суду, 06 жовтня 2020 року директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва Лимар Ю.В. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні скарги відмовити (т. 3 а.с. 32-68).
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції належним чином не дослідив та не надав оцінку обставинам, які викладені в судових рішеннях, зокрема, не врахував постанову Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року та постанову Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року, які набрали законної сили. З вказаних рішень вбачається, що судами у встановленому порядку вже розглядалася справа зі спору між тими самими сторонами та про той самий предмет і з тих самих підстав, тобто ОСОБА_1 уже оскаржувала дії державного виконавця та просила скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 19 січня 2018 року. Звертав увагу на те, що постанова державного виконавця Черухи О.М. від 23 січня 2018 року про закінчення виконавчого провадження № 54600593 відсутня та як документ не видавалася. Зі змісту матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження саме 19 січня 2018 року, а не 23 січня 2018 року, як про це зазначено в оскаржуваній ухвалі. Тому вважає, що 23 січня 2018 року державний виконавець не виносив жодної постанови про закінчення виконавчого провадження № 54600593.
 
У судовому засіданні старший державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Черуха О.М. підтримав доводи скарги і просив її задовольнити.
Інші особи в судове засідання не з`явилися, проте, були сповіщені належним чином, у т.ч. розміщенням повідомлення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про що у справі наявні докази. Заявник ОСОБА_1 була сповіщена про розгляд справи судом врученням повідомлення про що є відмітка працівників пошти та повідомленням на зазначену нею адресу електронної пошти, що забезпечує фіксацію такого повідомлення (т. 3 а.с. 85, 124, 146-149, 163-166, 225 т. 4 а.с. 206-208, 217).
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно ст. 371 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд апеляційної інстанції може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.
            Апеляційне провадження у цій справі судом відкрито 16 жовтня 2020 року, ухвалою суду від 20 жовтня 2020 року, після розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід, справу призначено до розгляду на 19 листопада 2020 року (т. 3 а.с. 74-84).
            19 листопада 2020 року судом апеляційної інстанції клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи задоволено частково, оголошено перерву в судовому засіданні до 03 грудня 2020 року (т. 3 а.с. 157-159).  
Таким чином, судом апеляційної інстанції забезпечено право осіб, які беруть участь у справі, з`явитись до суду 19 листопада та 03 грудня 2020 року, а явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. 
Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.
З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30 серпня 2017 року Деснянським районним судом м Києва видано виконавчий лист по цивільній справі № 754/9059/16-ц про поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-стоматолога-терапевта відділення терапевтичної стоматології філії № 3 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району м. Києва та допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі (т. 2 а.с. 3-4).
30 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим листом (т. 2 а.с. 5).
31 серпня 2017 року старший державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черуха О.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 54600593 та направив копію постанови про відкриття виконавчого провадження її учасникам (т. 2 а.с. 9).
З наданих до суду матеріалів виконавчого провадження № 54600593 вбачається, що  постановою старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. від 19 січня 2018 року дане виконавче провадження закінчено у зв`язку з виконанням рішення суду у повному обсязі (т. 2 а.с. 134).
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задоволено частково, визнано неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. по виконавчому провадженню № 54600593 при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 19 січня 2018 року. Скасовано постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. по виконавчому провадженню № 54600593 про закінчення виконавчого провадження від 19 січня 2018 року (т. 2 а.с. 140-144).
27 липня 2018 року старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухою О.М. була винесена постанова про відновлення виконавчого провадження № 54600593 з виконання виконавчого листа № 754/9059/16-ц, виданого 30 серпня 2017 року Деснянським районним судом м. Києва про поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-стоматолога-терапевта відділення терапевтичної стоматології філії № 3 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району м. Києва (т. 2 а.с. 146).
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року скасовано. Постановлено по справі ухвалу нового змісту, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (т. 2 а.с. 149-152).
У вказаній постанові апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою та просила визнати неправомірними дії державного виконавця Черухи О.М. відносно здійснення процесуальної дії щодо появи постанови від 23 січня 2018 року щодо закриття виконавчого провадження по справі, скасувати постанову від 23 січня 2018 року щодо закриття виконавчого провадження та зобов`язати відновити виконавче провадження № 54600593 (т. 2 а.с. 149).
За наслідками розгляду справи, суд апеляційної дійшов висновку, що законність видання наказу від 31 жовтня 2017 року № 216 про поновлення ОСОБА_1 на роботі та виконання підприємством рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року була предметом перевірки районного суду під час вирішення спору, за результатами розгляду якого визнано доведеним виконання рішення про поновлення скаржника на роботі, проте незаконне розірвання трудового договору згідно наказу № 222 від 07 листопада  2017 року.
Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року залишено без змін (т. 3 а.с. 11-14).
Верховним Судом зроблено висновки, що апеляційний суд, вірно застосувавши норми права, встановивши, що законність видання наказу від 31 жовтня 2017 року № 216 про поновлення ОСОБА_1 на роботі та виконання підприємством рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі була предметом перевірки при ухваленні рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року, з урахуванням змін, внесених постановою Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2018 року, яким визнано доведеним виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі (частина четверта статті 82 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем було дотримано вимог статті 65 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
При цьому, у даному провадженні ОСОБА_1 звертаючись зі скаргою, просила визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 54600593 від 23 січня 2018 року та її скасувати. 
До скарги долучила витяг з Автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження № 54600593, з якого вбачається, що 19 січня 2018 року було видано постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, 23 січня 2018 року постанову про закінчення виконавчого провадження (т. 1 а.с. 10).
У матеріалах виконавчого провадження відсутня така постанова від 23 січня 2018 року державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. про закінчення виконавчого провадження № 54600593 і судом встановлений факт відсутності винесення такої постанови саме 23 січня 2018 року.
Натомість, виконавче провадження № 54600593 закінчено у зв`язку з виконанням рішення суду за постановою старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. від 19 січня 2018 року.
Разом з тим, вбачається, що питання про законність дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження № 54600593 у зв`язку з повним виконанням рішення суду було предметом розгляду у іншому провадженні у справі № 754/9059/16-ц, зокрема, постановою Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року, встановлено факт виконання рішення про поновлення скаржника на роботі за рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 28 серпня 2017 року та відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.
Таким чином, існує судове рішення, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги частково та закриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М. про визнання неправомірними дій та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 54600593 від 23 січня 2019 року.
Європейський суд з прав людини вказав, що принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення  у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі «Христов проти України», заява № 24465/04 від 19 лютого 2009 року).
Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.
 
Керуючись ст. 367, п.п. 4 ч. 1 ст. 374, ст. 377, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року - задовольнити частково. 
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року - скасувати.
Закрити провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М., заінтересовані особи: Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва, директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва Лимар Юрій Вікторович, заступник директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва Сіротінкіна Катерина Геннадіївна.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення - 04 грудня 2020 року.
 
Судді Київського апеляційного суду:                                          Б.Б. Левенець
 
                                                                                                          О.В. Борисова
 
В.М. Ратнікова