ПОСТАНОВА 
Іменем України

12 листопада 2020 року                                                 м. Кропивницький

справа № 390/1418/17
провадження № 22-ц/4809/1257/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:                
головуючого судді: Черненка В.В.
        суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.
        секретар Тимошенко Т.О.
учасники справи:
ОСОБА_1 , представник - Калінка -Бондар О.Б. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_3 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2020, суддя Пасічник Д.І., у справі за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_3 , третя особа орган опіки і піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до  ОСОБА_3 , третя особа орган опіки і піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.
На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 21 січня 2006 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, зареєстрованому Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 36. 
В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2013 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2013 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 02.07.2013 по ІНФОРМАЦІЯ_7, тобто до повноліття сина ОСОБА_4 .
18.04.2015 позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 та змінила своє прізвище на ОСОБА_1 .
Позивач зазначив, що після розірвання шлюбу відповідач не цікавиться сином ОСОБА_4 , не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується із сином, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.
Також ОСОБА_3 не виконує рішення суду щодо сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , за період з 02.07.2013 не провів жодного платежу за цим рішенням суду та станом на 01.06.2017 заборгованість складає 39001,60 грн. Будь-яких інших виплат на утримання сина він також ніколи не надавав.
Син ОСОБА_4 проживає з матір`ю ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_7 та перебуває на їхньому повному утриманні. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати із матір`ю.
Позивач зазначив, що ОСОБА_4 знаходиться під наглядом АЗПСМ №9 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кіровограда», позивачем та вітчимом ОСОБА_4 своєчасно проводяться профілактичні огляди та амбулаторне лікування дитини. Відповідач жодного разу до амбулаторії з метою обстеження дитини ОСОБА_4 не з`являвся та участі в цій сфері життя дитини не приймав.
Позивач вважає, що така поведінка ОСОБА_3 свідчить про його нехтування батьківськими обов`язками.
Органом опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_4 . 
Просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2020 позов задоволено.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначається, що конфлікт між ним та членами сім`ї позивача призвів до того, що син налаштований проти нього, він неодноразово намагався налагодити відносини з сином, але позивач чинила перешкоди. Суд порушив норми ЦПК щодо підсудності даної справи. Суд не взяв до уваги, що позивач в судовому засідання пояснювала те, що на день народження сина відповідач приходив привітати його, не заперечила, що відповідач приходив до школи поспілкуватися з сином ОСОБА_4 . У 2018 році позивач на прохання відповідача надала номер картки, куди відповідач почав перераховувати аліменти. Відповідач надав в суді першої інстанції копії квитанцій про сплату аліментів протягом 2013-2014р. по 345 грн. Показання свідків підтверджуєть лише те, що між ним та позивачем склалися неприязні стосунки, що відобразилося і на відносинах з сином. Орган опіки та піклування в особі Кіровоградської РДА не мав права видавати висновок, оскільки учасники справи на момент звернення до суду в Кіровоградському районі не проживали. Висновок органу опіки та піклування складений на підставі обставин, які були викладені в зверненні позивача. Даних про те, що проводилися бесіди з дитиною у висновку не має.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 01.09.2020 по справі відкрито апеляційне провадження.
До суду надано відзив на апеляційну скаргу від представника позивача адвоката Калінка-Бондар О.Б., в якому заперечується проти задоволення апеляційної скарги. Зазначається, що відповідач не виконує обов`язку щодо сплати аліментів на утримання сина, що є порушенням права дитини на належний рівень життя та є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача. Доводи відповідача про те, що йому чинилися перешкоди у спілкуванні з сином не підтверджені жодними доказами.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18.09.2020 справу призначено до розгляду.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12.11.2020 продовжено строк розгляду справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає   задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьком якого записаний ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 03.07.2006 року Грузьківською сільською радою Кіровоградського району.
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2013 розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , 21.01.2006 року в Кіровському відділі РАЦС Кіровоградського районного міського управління юстиції, актовий запис №36.
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області 05.08.2013 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 02.07.2013 по ІНФОРМАЦІЯ_7, тобто до повноліття сина ОСОБА_4 .
Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу виданого 18 квітня 2015 року центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції встановлено, що 18.04.2015 ОСОБА_7 та ОСОБА_1 уклали шлюб. Прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 .
Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам ОСОБА_3 встановлено, що заборгованість по аліментам за період з 02.07.2012 по 01.06.2017 складає 39001,60 грн.
Відповідно до довідки про неотримання аліментів від 06.06.2017 виданої Кіровоградським РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області встановлено, що ОСОБА_1 дійсно не отримувала аліменти з ОСОБА_3 у період з 01.12.2016 по 31.05.2017.
Згідно з довідкою квартального комітету № 23 Подільського району м. Кропивницький від 29.05.2017 за вих..№319 встановлено, що ОСОБА_1 проживає і зареєстрована в АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_7 , сином ОСОБА_4 , дочкою ОСОБА_9 .
Згідно Акту обстеження умов проживання від 12.06.2017, умови проживання ОСОБА_4 забезпечені на належному рівні. Сину ОСОБА_4 виділено окрему кімнату, яка обладнана меблями, місцем для відпочинку. Дитина повністю забезпечена всім необхідним для існування та належного розвитку. Батько дитини ОСОБА_3 за місцем проживання дитини не з`являється, дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги не надає.
Відповідно до характеристики виданої НВО «СЗНЗ I ступеня «Гармонія» - гімназія імені Тараса Шевченка - ЦПВ «Контакт» встановлено, що мати ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_7 приділяють належну увагу вихователю сина, постійно цікавляться успішністю та досягненнями ОСОБА_4 , регулярно відвідують батьківські збори. ОСОБА_7 неодноразово брав участь у тематичних класних годинах, як працівник Нової Поліції, проводивши роз`яснювальну роботу з учнями. З батьком ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , педагогічний колектив навчального закладу не знайомий, оскільки батько дитини ніколи не цікавився його успіхами та до навчального закладу не з`являвся. (а.с. 22)
Згідно довідки від 18.05.2017 року за вих. № 989-03 виданої Комунальним закладом «Центральної первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кіровограда» встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться під наглядом АЗПСМ № 9 КЗ « ЦПМСД № 1м. Кіровограда». Проходження профоглядів, амбулаторним лікуванням займаються мати дитини ОСОБА_1 і вітчим ОСОБА_7 . Батько дитини ОСОБА_3 жодного разу до амбулаторії з метою обстеження дитини ОСОБА_4 не з`являвся (а.с.30)
Відповідно до акту опитування свідків на підтвердження окремого проживання та відсутності родинних стосунків від 19.05.2017 року встановлено, що під час опитування усіх свідків повідомили, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться та вони офіційно розлучені. Від шлюбу зазначені особи мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. З листопада 2015 року ОСОБА_1 проживає у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Від даного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_3 за вказаною адресою, де мешкає його малолітній син ОСОБА_4 , не з`являється, утриманням та вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги не надає. ОСОБА_1 та ОСОБА_7 забезпечили та забезпечують малолітній дитині ОСОБА_4 гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. В родині склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. (а.с. 31)
Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав, від 06 липня 2017 року вих. № 01-22/228/1, орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 по відношенню до сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . (а.с.32-33)
Згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.02.2019 року, ОСОБА_7 усиновив ОСОБА_4 та змінили прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 », по батькові з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ». 
Відповідно до Довідки від 29.10.2019 року № 501 КЗ НВО «Спеціалізованого навчального закладу I ступеня «Гармонія» - гімназії і. Т.Г. Шевченка, ОСОБА_4 навчається у 7- му класі, протягом навчання, біологічний батько ОСОБА_3 не спілкувався з учителями, не цікавився успіхами сина, не був присутнім на батьківських зборах. (а.с.146)
Відповідно до довідки Міської ради міста Кропивницького, від 31.10.2019 року № 1823-03, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває під наглядом медичних працівників КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кропивницького» з 09.08.2015 року. Забезпеченням нормального стану здоров`я, проведення оглядів, лікуванням у разі хвороби, займається мати, ОСОБА_1 . Біологічний батько дитини ОСОБА_3 за медичною допомогою для сина ОСОБА_4 не звертався. (а.с.147)
Відповідно до довідки Дитячого спортивного клубу « Борець» від 30.10.2019 року, ОСОБА_4 до спортивного клубу водить мати, або батько (вітчим до 2019 року) ОСОБА_7 . Біологічного батька дитини ОСОБА_3 з лютого 2017 року тренувальний колектив «Борець» жодного разу не бачив, успіхами дитини не цікавився.
Згідно характеристики, виданої КЗ НВО «Спеціалізований навчальний заклад I ступеня «Гармонія» - гімназії і. Т.Г. Шевченка, від 01.11.2019 року, ОСОБА_4 , навчається посередньо, має добрий загальний розвиток, до громадських доручень, ставиться відповідально, має авторитет серед однокласників, Мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_7 приділяють належну увагу вихованню сина, постійно цікавляться успішністю сина. З біологічним батьком ОСОБА_4 , ОСОБА_3 педагогічний колектив навчального закладу не знайомий, оскільки він жодного разу до навчального закладу не з`являвся. Спілкування ОСОБА_4 з ОСОБА_3 на території навчального закладу не відбулося. (а.с.149)
Згідно характеристики КЗ НВО I-III ст. «Мрія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 31.10.2019 року № 366, ОСОБА_4 навчався у ЗОШ I ст. «Мрія» протягом 2013-2015 років. Під час навчання у школі, мати ОСОБА_4 приділяла йому належну увагу, цікавилась його успіхами та досягненнями, регулярно відвідувала батьківські збори. Біологічний батько дитини, ОСОБА_3 за час навчання з 2013 по 2015 навчальний рік, одного разу з`явився до школи, однак дитина відмовилась з ним спілкуватися. (а.с.151)
Згідно довідки Головного територіального управління юстиції України у Кіровоградській області від 31.11.2019 року № В-5, за період з 02.07.2013 року по 01.02.2019 року заборгованість по аліментам ОСОБА_3 складає 58995,55 грн. (а.с.152-153)
Суд першої інстанції дійшов висновку, що біологічний батько ОСОБА_4 ОСОБА_3 життям свого рідного сина не цікавиться, не намагається дізнатися про його успіхи в навчанні, спортивних досягненнях. Більше того, відповідач в судовому засіданні підтвердив, що він бажає і готовий стати батьком для дитини тоді, коли син буде до цього готовий.
Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, зобов`язання ОСОБА_3 утримувати власну дитину виконувалися неналежним чином. Згідно доданих відповідачем чеків про оплату аліментів, вони здійснювалися тільки після вирішення питання судом, про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав та не у повному обсязі. ОСОБА_3 не приймає участі у житті ОСОБА_4 , не піклується про його матеріальне забезпечення, не приділяє уваги його навчанню, розвитку, та за весь період часу, після розлучення сторін, виявляв до власної дитини повну байдужість.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні та утриманні сина ОСОБА_4 , не виявляє щодо нього батьківської уваги та турботи, а тому виходячи із інтересів дитини, його необхідно позбавити батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_4 .
Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі  і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 13  ЦПК України  суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених   нею  вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьком якого записаний ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 03.07.2006 року Грузьківською сільською радою Кіровоградського району.
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2013 розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , 21.01.2006 року в Кіровському відділі РАЦС Кіровоградського районного міського управління юстиції, актовий запис №36.
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області 05.08.2013 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 02.07.2013 по ІНФОРМАЦІЯ_7, тобто до повноліття сина ОСОБА_4 .
Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу виданого 18 квітня 2015 року центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції встановлено, що 18.04.2015 ОСОБА_7 та ОСОБА_1 уклали шлюб. Прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 .
Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам ОСОБА_3 встановлено, що заборгованість по аліментам за період з 02.07.2012 по 01.06.2017 складає 39001,60 грн.
Відповідно до довідки про неотримання аліментів від 06.06.2017 виданої Кіровоградським РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області встановлено, що ОСОБА_1 дійсно не отримувала аліменти з ОСОБА_3 у період з 01.12.2016 по 31.05.2017.
Згідно з довідкою квартального комітету № 23 подільського району м. Кропивницького від 29.05.2017 за вих.. №319 встановлено, що ОСОБА_1 проживає і зареєстрована в АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_7 , сином ОСОБА_4 , дочкою ОСОБА_9 .
Згідно Акту обстеження умов проживання від 12.06.2017, умови проживання ОСОБА_4 забезпечені на належному рівні. Сину ОСОБА_4 виділено окрему кімнату, яка обладнана меблями, місцем для відпочинку. Дитина повністю забезпечена всім необхідним для існування та належного розвитку. Батько дитини ОСОБА_3 за місцем проживання дитини не з`являється, дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги не надає.
Відповідно до характеристики виданої НВО «СЗНЗ I ступеня «Гармонія» - гімназія імені Тараса Шевченка - ЦПВ «Контакт» встановлено, що мати ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_7 приділяють належну увагу вихователю сина, постійно цікавляться успішністю та досягненнями ОСОБА_4 , регулярно відвідують батьківські збори. З батьком ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , педагогічний колектив навчального закладу не знайомий, оскільки батько дитини ніколи не цікавився його успіхами та до навчального закладу не з?являвся.(а.с. 22)
Згідно довідки від 18.05.2017 року за вих. № 989-03 виданої Комунальним закладом «Центральної первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кіровограда» встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться під наглядом АЗПСМ № 9 КЗ « ЦПМСД № 1м. Кіровограда». Проходження профоглядів, амбулаторним лікуванням займаються мати дитини ОСОБА_1 і вітчим ОСОБА_7 . Батько дитини ОСОБА_3 жодного разу до амбулаторії з метою обстеження дитини ОСОБА_4 не з?являвся (а.с.30)
Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав, від 06 липня 2017 року вих. № 01-22/228/1, орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 по відношенню до сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . (а.с.32-33)
Згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.02.2019 року, ОСОБА_7 усиновив ОСОБА_4 та змінили прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 », по батькові з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ». 
Відповідно до довідки від 29.10.2019 року № 501 КЗ НВО «Спеціалізованого навчального закладу I ступеня «Гармонія» - гімназії і. Т.Г. Шевченка, ОСОБА_4 навчається у 7- му класі, протягом навчання, біологічний батько ОСОБА_3 не спілкувався з учителями, не цікавився успіхами сина, не був присутнім на батьківських зборах. (а.с.146)
Відповідно до довідки Міської ради міста Кропивницького, від 31.10.2019 року № 1823-03, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває під наглядом медичних працівників КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кропивницького» з 09.08.2015 року. Забезпеченням нормального стану здоров`я, проведення оглядів, лікуванням у разі хвороби, займається мати, ОСОБА_1 . Біологічний батько дитини ОСОБА_3 за медичною допомогою для сина ОСОБА_4 не звертався. (а.с.147)
Відповідно до довідки Дитячого спортивного клубу « Борець» від 30.10.2019 року, ОСОБА_4 до спортивного клубу водить мати, або батько (вітчим до 2019 року) ОСОБА_7 . Біологічного батька дитини ОСОБА_3 з лютого 2017 року тренувальний колектив «Борець» жодного разу не бачив, успіхами дитини не цікавився.
Згідно характеристики, виданої КЗ НВО «Спеціалізований навчальний заклад I ступеня «Гармонія» - гімназії і. Т.Г. Шевченка, від 01.11.2019 року, ОСОБА_4 , навчається посередньо, має добрий загальний розвиток, до громадських доручень, ставиться відповідально, має авторитет серед однокласників, Мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_7 приділяють належну увагу вихованню сина, постійно цікавляться успішністю сина. З біологічним батьком ОСОБА_4 , ОСОБА_3 педагогічний колектив навчального закладу не знайомий, оскільки він жодного разу до навчального закладу не з`являвся. Спілкування ОСОБА_4 з ОСОБА_3 на території навчального закладу не відбулося. (а.с.149)
Згідно характеристики КЗ НВО I-III ст. «Мрія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 31.10.2019 року № 366, ОСОБА_4 навчався у ЗОШ I ст. «Мрія» протягом 2013-2015 років. Під час навчання у школі, мати ОСОБА_4 приділяла йому належну увагу, цікавилась його успіхами та досягненнями, регулярно відвідувала батьківські збори. Біологічний батько дитини, ОСОБА_3 за час навчання з 2013 по 2015 навчальний рік, одного разу з?явився до школи, однак дитина відмовилась з ним спілкуватися. (а.с.151)
Згідно довідки Головного територіального управління юстиції України у Кіровоградській області від 31.11.2019 року № В-5, за період з 02.07.2013 року по 01.02.2019 року заборгованість по аліментам ОСОБА_3 складає 58995,55 грн. (а.с.152-153)
Згідно з частиною першою статті 18, частиною першою статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.
Небажання дитини спілкуватися з одним із батьків, що призводить до зменшення чи повного припинення їх побачень, саме по собі не свідчить про ухилення матір`ю (батьком) від виконання батьківських обов`язків, так як ці обставини зумовлені не її (його) волею.
Суд першої інстанції неправильно розтлумачив поняття ухилення від виконання батьківських обов`язків і дійшов помилкового висновку, що про їх невиконання відповідачем. 
Зазначаючи про те, що відповідач не займається вихованням дитини, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, суд не врахував, що такі обставини настали поза волею і без винної поведінки відповідача, який не має можливості спілкуватися з сином через категоричне заперечення позивача щодо цього.
При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні.
Судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідач не бажає спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні, натомість встановлено, що між сторонами існує конфлікт, що негативно вплинуло на його взаємовідносини з сином, який залишився проживати з матір`ю.
Та обставина, що на час розгляду справи матеріальним забезпеченням дитини, його вихованням і розвитком займається мати, не свідчить про те, що батько дитини не бажає приймати участь у його утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками.
Як зазначено вище, згідно частини першої  статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Висновки суду першої інстанції, що заборгованість відповідача по аліментам є підставою для задоволення позову на думку суду апеляційної інстанції є передчасними.
Сама по собі заборгованість відповідача по аліментам не є виключною обставиною, яка може бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача.
Доводи позивача про те, що підставою для задоволення позову є не сама по собі заборгованість за аліментами, а вина відповідача у їх невиплаті і свідоме ухилення від надання матеріальної допомоги на утримання сина, є безпідставними. 
Судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідач мав можливість сплачувати аліменти, проте свідомо та умисно ухилявся від їх сплати і від участі в утриманні сина.
Суд встановив, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, у зв`язку з відсутністю постійної роботи, однак приймаючи до уваги, що відповідач виконує обов`язки по погашенню заборгованості по аліментам, вважає, що зазначена обставина не може бути підставою для застосування крайнього заходу впливу на батька у виді позбавлення батьківських прав.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який тягне за собою правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 СК України.
За змістом пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до частини першої статті 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. 
У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).
Аналогічні висновки викладені зокрема в Постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17, 03.04.2019 року у справі №664/1059/16-ц, 17.01.2020 року справа №712/14772/17, 11.09.2020 року справа №371/693/18, 
Позбавлення   ОСОБА_3 батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.
Стаття 19 СК України встановлює, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Суд апеляційної інстанції перевірив висновок органу опіки та піклування відносно позбавлення і дійшов висновку, що зазначений висновк Органа опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації є невмотивований і суперечить інтересам дитини.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Приймаючи до уваги встановленні обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не встановив дійсні обставини по справі, неправильно застосував норми матеріального права та допустив порушення норм процесуального права при розгляді справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення, яким в задоволенні позову необхідно відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із позивача на користь відповідача судові витрати за подання апеляційної скарги пропорційно до їх задоволення в розмірі 960 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд, 
                          
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , задовольнити. 
Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2020, скасувати. 
Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову  ОСОБА_1 до  ОСОБА_3 , третя особа орган опіки і піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, відмовити.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_3  судовий збір у розмірі 960 грн.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді