Справа № 305/2301/18

П О С Т А Н О В А
Іменем України

19 жовтня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд ускладі:
       головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача),                                суддів: Кожух О.А. та Фазикош Г.В.,                                                розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 11 лютого 2019 року (у складі судді Марусяк М.О.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
        ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у грудні 2018 р. 
       Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.
       На обґрунтування позовних вимог указала, що рішенням Рахівського районного суду від 03.08.2012 р. шлюб між сторонами було розірвано. У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
       Діти проживають разом із позивачем і перебувають на її повному утриманні.
       Після розлучення відповідач не займається вихованням дітей, матеріально не забезпечує.
       Позивач не має змоги самостійно в повній мірі надавати дітям належне матеріальне забезпечення, у зв`язку з чим і звернулася до суду з цим позовом.
       Рішенням Рахівського районного суду від 11.02.2019 р. позов задоволено: стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи з 12 грудня 2018 р. до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто із ОСОБА_1 в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області 704,80 грн. у відшкодування судового збору. Допущено негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць.
        ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і прийняти нову постанову про стягнення із нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 20 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи з 12 грудня 2018 р. і до досягнення кожної дитини повноліття. Доводить про порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:
-відповідач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи;
-у відповідача, тобто платника аліментів є інші діти, цього факту судом не було враховано.
       У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Узагальнені доводи заперечення зводяться до того, що відповідач усіляко уникає свого обов`язку утримувати дітей, при визначенні розміру аліментів судом першої інстанції враховано потреби дітей, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
       Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, із таких мотивів.
       Суд виходив із того, що позивач надала достатньо доказів того, що неповнолітні діти знаходиться на її утриманні та не мають самостійного доходу, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.
       Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Відтак, розгляд цієї справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
       Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність правильно встановленим обставинам справи, належно оціненим доказам і нормам матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
       Як видно з матеріалів справи, рішенням Рахівського районного суду від 03.08.2012 р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с.9-10).
       Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11), а ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ) (а.с.12). 
       Згідно з довідкою Косівсько-Полянської сільської ради № 1849 від 03.12.2018 р. на утриманні в позивача є двоє неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).
       Цей факт також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 03 грудня 2018 р. (а.с.8). Також у цьому акті вказано, що позивач проживає у будинку батьків, власного житла не має, матеріально-побутові умови проживання – середні.
       Рішенням Рахівського районного суду від 03.08.2012 р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с.9-10).
       Відповідач під час апеляційного перегляду справи надав такі докази:
-свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , згідно з яким відповідач є батьком ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 
-свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , згідно з яким відповідач є батьком ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
-свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , згідно з яким ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
-медичний висновок на дитину-інваліда віком до 18 років, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
       Згідно з положеннями ст.ст. 180, 182, 184 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 р. - 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн.;
       За приписами ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
       Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
       Стосовно доводу апеляційної скарги про неналежне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.
       Як убачається із матеріалів справи, судом першої інстанції було здійснено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Закарпатській області стосовно місяця реєстрації відповідача (а.с.14).
       Із відповіді видно, що відповідач не зареєстрований і не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).
       Згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання відповідач узагалі не зареєстрований у Закарпатській області (а.с.18).
       Суд першої інстанції намагався встановити реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 шляхом запиту до «Інформаційні судові системи» (а.с.22) та Державної фіскальної служби України (а.с.23), однак таку інформацію надати не вдалося через те, що фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати.
       Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
       Судом першої інстанції були здійснені всі передбачені заходи для встановлення місця реєстрації відповідача, однак такі спроби не були успішними.
       У зв`язку з цим 23.01.2019 р. було зроблено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.21) про те, що розгляд справи відбудеться 11 лютого 2019 р. о 10.30 год.
       Відтак, судом першої інстанції було дотримано вимоги процесуального закону щодо повідомлення відповідача, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, про час і місце розгляду справи, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
       Щодо неврахування судом першої інстанції наявності у відповідача інших дітей.
       Так дійсно, при визначенні розміру аліментів ураховується матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, стан його здоров`я тощо.
       Однак, норма матеріального закону щодо визначення розміру аліментів містить імператив - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскаржуваним судовим рішенням присуджено стягувати з відповідача саме такий розмір аліментів.
       Навіть за наявності трьох інших дітей, наявності дитини-інваліда до 18 років, суд не має права присудити розмір аліментів менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Обов`язок по утриманню дітей лежить на обох батьках однаково. Так, спільні діти сторін проживають разом із позивачем, і очевидно, що саме вона несе більші витрати на дітей, ніж відповідач. Із матеріалів справи не вбачається, що відповідачем надавалася допомога дітям поза межами суми аліментів присуджених судом.                
       У силу цього розмір аліментів, визначений судом першої інстанції, повністю відповідає обставинам установленим у справі та вимогам матеріального закону. Підстав стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 20% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не має, така вимога прямо суперечить положенням матеріального закону.                                                                Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.                                Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.                                                        Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, не встановлено.                                        Керуючисьст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.                                                                                 2.Рішення Рахівського районного суду від 11 лютого 2019 року залишити без змін.                                                                                        3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.                                                                          4.Повне судове рішення складено 19 жовтня 2020 р.

Судді: