Ухвала
 
07 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 450/3078/19
провадження № 61-14379ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» - адвоката Станька Мар`яна Миколайовича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (далі - ТОВ  «Львівгаз збут») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 10 894,11 грн.
 
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2019 року прийнято до розгляду і відкрито провадження в цій справі. Постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначити на 11 год. 30 хв. 25 листопада 2019 року в приміщенні суду за адресою: вулиця І. Кандиби, 3, місто Пустомити Львівської області.
 
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2020 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року, позов ТОВ  «Львівгаз збут» залишено без розгляду на підставі частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин.
 
Судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судових засідань, представник позивача Мачічка О. О. не з`явилася в судові засідання, призначені на 25 листопада 2019 року та 09 січня 2020 року, не повідомила причин неявки і не подала заяви про розгляд справи за її відсутності. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства та дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він вправі подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
 
28 вересня 2020 року представник ТОВ «Львівгаз збут» - адвокат Станько М. М. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2020 року (на час подання касаційної скарги) -  2 102 грн.
 
Ціна позовів  у цій справі становить 10 894,11 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 100 = 210 200 грн). Тому справа № 450/3078/19 є малозначною в силу вимог закону.
 
Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
 
Необхідність розгляду справи в касаційному порядку представник ТОВ «Львівгаз збут» - адвокат Станько М. М. обґрунтував тим, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для ТОВ «Львівгаз збут», тому що з початку 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області не задовольнив жодного клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справах, що перебували в його провадженні. Відмова місцевого суду в задоволенні клопотань ТОВ «Львівгаз збут» про проведення судових засідань в режимі відеоконференції призвела до неможливості забезпечення явки представника ТОВ «Львівгаз збут» до суду, внаслідок чого позов було залишено без розгляду. З 2018 року по 2020 рік районними судами Львівської області було винесено близько 352 відмов у видачі судових наказів за заявами ТОВ «Львівгаз збут». Тому ТОВ «Львівгаз збут» змушене звертатися до цих судів з позовними заявами про стягнення заборгованості. У випадку подальших відмов районними судами Львівської області в задоволенні клопотань ТОВ «Львівгаз збут» про проведення судових засідань в режимі відеоконференції ТОВ «Львівгаз збут» не в змозі буде забезпечити явку своїх представників у всі судові засідання районних судів Львівської області.
 
Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для ТОВ «Львівгаз збут» з огляду на таке. Вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для всього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого в ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані зі збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення. Касаційна скарга не містить аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв. Той факт, що районними судами Львівської області було винесено близько 352 відмов у видачі судових наказів за заявами ТОВ «Львівгаз збут», у зв`язку з чим заявнику необхідно буде звертатися до судів з відповідними позовними заявами, не дає підстав для висновку про значний суспільний інтерес цієї справи, яка стосується конкретних осіб, що є сторонами цієї справи, та окреслена обставинами, які виникли лише між сторонами справи щодо виникнення заборгованості з оплати послуг з газопостачання.
 
Оцінка судом «винятковості справи» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин в такій скарзі. Обґрунтування поданої в цій справі скарги зводяться до незгоди заявника з результатом розгляду місцевим судом його клопотань про проведення судових засідань в режимі відеоконференції. Відмовляючи в задоволенні клопотань ТОВ  «Львівгаз збут» про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, місцевий суд обґрунтував такі відмови. Однак ухвали місцевого суду, постановлені за результатами розгляду клопотань ТОВ  «Львівгаз збут» не є предметом касаційного оскарження в межах поданої заявником касаційної скарги, тому доводи про їх незаконність не можуть братися до уваги при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у малозначній справі. Незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, тому що це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є. 
 
Аргументи заявника про неврахування судами висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/1527/17 та від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19, а саме: «За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання», є неспроможними, тому що ухвалою про відкриття провадження в цій справі місцевий суд постановив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з абзацом 2 частини третьої статті 279 ЦПК України підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, за статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи      від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня  1997 року). 
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
 
Зазначення у постанові Львівського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.
 
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» - адвоката Станька Мар`яна Миколайовича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов