УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/2497/19 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю. 
Категорія 10 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Трояновської Г.С. 
суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І. 
з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 274/2497/19 за позовом ОСОБА_1 до Гардишівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права власності на нерухоме майно
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Хуторної І.Ю. в м. Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним право власності на нерухоме майно, виділене йому як власнику майнового паю члена ПКА «Світанок». А саме: нежитлові будівлі кладову літ. Б-1 загальною площею 29, 4 кв. м та зерносклад № 2 літ В-1 загальною площею 321, 8 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову вказав, що відділом надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської РДА йому відмовлено у проведенні реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно, а в інший спосіб він позбавлений можливості захистити свої права..
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2019 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - нежитлові будівлі: кладову, літ. Б-1 загальною площею 29,4 кв. м. та зерносклад № 2 літ. В-1 загальною площею 321.8 кв. м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
З рішенням суду не погоджується ОСОБА_2 , який в апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність рішення суду, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що визнаючи право власності за позивачем на спірне майно, суд першої інстанції не врахував, що у травні 2013 року ОСОБА_2 було придбано сертифікати на майнові паї ПКА «Світанок, а згодом, на підставі акту прийому-передачі було передано в натурі пайове майно – зерносклад, вартістю 6638 грн., кладову, вартістю 1690 грн. та ін. Визнання судом права власності на цю ж нерухомість за ОСОБА_1 порушує права і законні інтереси ОСОБА_2 . ОСОБА_1 , який, як голова і представник Спілки, виділяв спірне майно в натурі ОСОБА_2 , було відомо про правовий статус майна та зміну форми власності із колективної на приватну. В апеляційній скарзі наголошується, що суд вирішив питання про права та інтереси ОСОБА_2 , проте останній не був залучений до участі у справі, а тому рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача – адвокат Шишлюк В.Р. просить вимоги, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Зазначає, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Вважає, що копії документів, наданих до суду ОСОБА_2 не засвідчені належним чином. Вказує, що Свідоцтво (майновий сертифікат) з відміткою про виділення майна в натурі в сукупності із актом приймання – передачі майна можуть бути підставою для оформлення права власності на виділене майно в установленому порядку. Оскільки ОСОБА_2 не додає до апеляційної скарги належним чином засвідчену копію Свідоцтва (майнового сертифікату), тому його доводи про факт набуття ним права власності на спірне майно не підтверджені жодними доказами. Наголошує, що збори від 05.05.2018, на яких було вирішено про виділення спірного майна ОСОБА_1 , є легітимними, до того ж легітимність зазначених зборів не є предметом розгляду цієї справи. 
В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 адвокат Гуменюк О.В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеному в апеляційній скарзі.
Представник ОСОБА_1 адвокат Шишлюк В.Р. брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти доводів апеляційної скарги заперечила, надала пояснення аналогічні викладеному у відзиві на апеляційну скаргу.
Представник Гардишівської сільської ради – сільський голова Мазур О.М. просила вирішити справу відповідно до законодавства. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст. 372 ЦПК України). До того ж в судовому засіданні беруть участь їх представники. 
       Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із законності та обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 . 
Проте, погодитися з висновком суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) від 05.03.2014, серія ЖИ-6 № 345192, виданого Гардишівською сільською радою ОСОБА_1 має, право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ПКА «Світанок» (с. Гардишівка) відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 07 березня 2002 року в розмірі 16002, 00 грн, що складає 0,%1376 % ( а.с . 7).
З протоколу № 2 зборів співвласників майнових паїв КПА «Світанок» вбачається, що ОСОБА_1 було виділено з комплексу «Комора» Кладову, рік побудови 1972, інв. №64, вартість 1690,00 грн та Зерносклад № 2, рік побудови 1972, інв. № 60, вартість 6 322,00 грн, які знаходяться за юридичною адресою: АДРЕСА_1 ( а.с .8).
Спілка співвласників майнових паїв ПКА «Світанок» станом на 05.05.2018 включала 16 членів ( а.с. 68).
Вказане майно відповідно до акта приймання-передачі від 05 травня 2018 року передано ОСОБА_1 ( а.с. 9).
Разом з тим до апеляційної скарги ОСОБА_2 додано, зокрема, копії протоколів зборів співвласників майнових паїв с. Гардишівка (а.с.122-127), копію акта приймання-передачі приміщень комори від голови спілки співвласників майна ПКА «Світанок» ОСОБА_1 - комісії у складі 5- чол. (а.с.128) та акта приймання-передачі від 22 травня 2013 року яким комісія у складі 5-ти осіб та ОСОБА_1 передали ОСОБА_2 майно в натурі, а саме – зерносклад №1 вартістю 6638грн; кладову вартістю 1690грн; сушілку вартістю 11805грн; ваги вартістю 6000грн, що розташоване за адресою – АДРЕСА_1 (а.с.129).
В суді апеляційної інстанції встановлено, що спір йде за одне і те ж майно.
ОСОБА_2 також додано до матеріалів справи договори купівлі-продажу майнового паю, розписки, свідоцтво про право на спадщину та ін. (а.с.130-170).
Копії документів, долучених до апеляційної скарги, посвідчені адвокатом Гуменюком О.В.
На підставі зазначених доказів ОСОБА_2 вважає, що спірне майно передано йому у власність, а оскаржуваним рішенням порушені його права. Правомірність набуття майна може бути перевірена при розгляді справи за участі ОСОБА_2 .
Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Аналогічне положення міститься й у ч. 1ст. 3 ЦПК України.
Згідно зіст. 12 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, на суд як державний орган, покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, у зв`язку з чим він має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.
Частиною 1ст. 48 ЦПК України встановлено, що сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач.
Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України в ред. 2004 р.), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.
Відповідно до змісту ст.ст. 51, 175 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.
Проте, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував, не з`ясував усіх обставин справи та не вирішив питання про учасників справи.
Апеляційна інстанція не наділена повноваженнями заміни сторони або залученням до участі у справі інших осіб. 
Відповідно до п. 4 ч. 3ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
За таких обставин, апеляційний суд приходить висновку, що вирішуючи даний спір суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав, встановлених п. 4 ч. 3ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.
Зазначене не перешкоджає позивачу звернутись до суду з новим позовом, правильно визначивши суб`єктний склад сторін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 07.12.2020.

Головуючий                  Судді