ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.005275 пров. № А/857/7388/20	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.
при секретарі судового засідання:                Гнатик А.З.
за участі представника позивача:                 Карпів М.В.
представника відповідача:                            Павлова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Крутько О.В., повний текст рішення складено 18.05.2020 р.) у справі за позовом ДП “Львіввугілля” в особі ВП “Шахта Червоноградська” ДП “Львіввугілля” до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

                                                      ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 15.04.2019 № 0004141308.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення повторне нарахування податкового зобов`язання в сумі 194669,59 грн., так як в акті перевірки зазначено, що вищенаведена сума – залишок не перерахованого військового збору на кінець періоду, який перевіряється. Вважає, що податковий орган частково здійснив донарахування грошового зобов`язання поза межами строків, встановлених п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України. Зазначає, що всупереч законодавству відповідач здійснив розрахунок штрафних санкцій, не зазначивши кількості днів, з простроченням яких позивач сплатив зобов`язання. Звертає увагу на те, що станом на день проведення перевірки узгоджені суми грошових зобов`язань по військовому збору платник сплатив. Просив позов задоволити.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області від 15.04.2019 № 0004141308.
Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Державної податкової служби у Львівській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що Головне управління ДФС у Львівській області провело документальну позапланову виїзну перевірку Відокремленого підрозділу “Шахта “Червоноградська” ДП “Львіввугілля”, ЄДРПОУ 26307813, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.01.2019, валютного – за період з 01.01.2015 по 30.01.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 30.01.2019, за результатами якої складено акт від 14.03.2019 № 413/14.08-10/26307813. 
Як встановлено перевіркою, зокрема несплату (неперерахування) військового збору на суму 194669,59 грн. та порушення правил сплати (перерахування) військового збору за весь період, що перевіряється до і більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання. 
На підставі зазначеного акта перевірки ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0004141308 від 15.04.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору  на суму 194669,59 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 601083,78 грн.
Відповідно до пункту 161 підрозділу 10 “Інші перехідні положення” Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу, із змінами та доповненнями, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір (далі збір).
Підпункти 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу визначено, що об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу (підпункт 1.2 пункту 161   підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу). Для резидента це загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Згідно підпункту 1.4 пункту 161 підрозділу 10 Розділу XX   Перехідних положень Податкового кодексу   нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому   статтею 168 цього Кодексу, за ставкою (1,5 відсотків), визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.
Відповідно до підпункту 1.5 пункту 161   підрозділу 10 Розділу   XX   Перехідних положень Податкового кодексу відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у   статті 171 Податкового кодексу.
Згідно підпункту 1.6 пункту 161   підрозділу 10 Розділу   XX   Перехідних положень Податкового кодексу платники збору зобов`язані   забезпечити виконання   податкових зобов`язань   у формі та спосіб, визначені   статтею 176 Податкового кодексу.
Відповідно до пункту   126.1   статті   126 Податкового кодексу   у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Пунктом   127.1   статті   127 Податкового кодексу передбачено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі   75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Підпунктом   54.3.2   п.54.3   ст.54 ПК України   визначено повноваження податкової служби, серед яких: самостійне визначення суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Зазначені повноваження реалізуються відповідно до с.77   ПК України   контролюючим органом через проведення перевірок, в тому числі і позапланових виїзних документальних.
Згідно пункту 86.1 ст.86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Порядок оформлення результатів перевірок регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого   Наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року №727, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за №1300/27745, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок).
Пункт 1 Розділу І даного Порядку вказує на те, що його розроблено відповідно до вимог   Податкового кодексу України   (далі - Податковий кодекс) та   Митного кодексу України   (далі - Митний кодекс) для застосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів (далі - платники податків) дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що відповідач може реалізовувати свої повноваження під час оформлення результатів перевірки (при складанні акта) виключно у спосіб передбачений цим Порядком.
Згідно з п.5 Розділу ІІ Порядку факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно   та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.
Відповідно до п.п.2 п.4 Розділу ІІІ цього ж Порядку, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно, зокрема, викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;   зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку,   кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.
Пунктом 3 цього ж Розділу передбачено, що виявлені факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, групуються у відомості або таблиці, що додаються до акта документальної перевірки. Зазначені відомості або таблиці повинні містити повний перелік однотипних порушень податкового законодавства із зазначенням звітного періоду, до якого вони належать (назва, дата і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції). Зазначені додатки повинні бути підписані посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою).
Як вбачається з акту перевірки щодо визначення бази оподаткування, повноти нарахування, утримання та своєчасності сплати (перерахування) до бюджету військового збору, перевіркою станом на 31.01.2019 встановлено несплату (неперерахування) позивачем військового збору на суму 194669,59 грн. та порушення правил сплати (перерахування) військового збору за весь період, що перевіряється до і більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання. Проте, зі змісту акта перевірки неможливо встановити, на підставі яких саме документів відповідач зробив описаний висновок.
Разом з тим, підставою для визначення платнику податків грошового зобов`язання на підставі статей 126 та 127 Податкового кодексу є встановлення податковим органом факту несплати чи несвоєчасної сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання у конкретних періодах та відповідно встановлення періоду затримки сплати такого.
Також, висновок контролюючого органу про порушення правил сплати (перерахування) податків чи інших обов`язкових платежів повинен бути зроблений з покликанням на первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, регістри бухгалтерського обліку, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів та із зазначенням звітного періоду, до якого вони належать (назва, дата і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції).
Зміт акта перевірки в частині, що стосується військового збору, зводиться лише до констатції порушення позивачем низки норм ПК України щодо сплати (перерахування) військового збору за весь період, що перевірявся.
Апеляційний суд також звертає увагу, що складений розрахунок донарахованих сум платежі та фінансових санкцій до довідки перевірки № 413/14.8-10/26307813 від 14.03.2019 не містить покликання на кількість днів затримки сплати військового збору по кожному періоду (місяцю), що є підставою до застосування (не застосування) 10% чи 20% штрафної санкції до погашення суми податкового боргу.
Таким чином, апеляційний суд переконаний, що відповідачем недобросовісно було реалізовано надані йому повноваження щодо проведення перевірки та оформлення її результатів, що спричинило необґрунтовані висновки контролюючого органу про порушення позивачем низки норм   ПК України. Перевірка проведена поверхнево, податковим органом не досліджено документів      первинного      бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:          

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 року у справі №1.380.2019.005275 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.  
Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 15.10.2020