[1]
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
31 серпня 2020 року                                                                                          м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
Згідно постанови, 27.02.2020 року близько 03 год. 05 хв., по вул. Зеленського, 51, в м. Бровари Київської області,  ОСОБА_1 керував автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, який від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2020 року та закрити щодо нього провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, оскільки при розгляді даної справи суддя не повно і не об`єктивно з`ясував фактичні обставини справи, не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.
При цьому зазначає, що працівники поліції, в порушення вимог ст. 35 Закону України №Про Національну поліцію», безпідставно зупинили його автомобіль, які не повідомивши йому про причини зупинки, вимагали надати документи, після чого почали стверджувати про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння. Однак, він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, а навпаки наполягав на його проведенні, однак з іншим екіпажем поліції, оскільки з цими поліцейськими у нього виник конфлікт, які всіляко залякувати його та розмовляли у грубій формі.
Апелянт вважає, що поліцейськими не було дотримано порядок проведення його огляду на стан сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року), оскільки в порушення п.п. 6, 7 Розділу І цієї Інструкції, після його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейські не забезпечили його доставку до закладу охорони здоров`я, а провокували сварку та залякували його з метою не доставляти його до медичного закладу.
Також посилається на відсутність в матеріалах справи даних про його відсторонення від керування автомобілем, що в сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.
Крім цього апелянт вказує, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків складені останніми не власноруч, а на завчасно заготовлених бланках, згідно яких він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та у медичному закладі, що не відповідає дійсності та не узгоджуються зі змістом складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак суд першої інстанції не викликав і не допитав вказаних свідків в судовому засіданні для усунення наявних суперечностей.   
 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1  на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
 
Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з  вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення і прийняв рішення (постанову), зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
 
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою  ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 27.02.2020 року серії ДПР18 №509555 (а.с. 3), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, який від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями цих свідків, які засвідчили відмову водія  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 6), даними Направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до Броварської ЦРЛ з метою виявлення стану сп`яніння та Акту огляду (а.с. 4, 5) в якому зазначено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився, оскільки останній відмовився від проходження огляду.
 
Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна правова оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.
 
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху Україниводій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Твердження ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи про те, що він не вживає наркотичні засоби і під час його зупинки працівниками поліції 27.02.2020 року він перебував у тверезому стані, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 був складений не за керування ним транспортним засобом в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а за порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП і залучені працівниками поліції свідки засвідчили саме відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
 
Згідно пункту 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Отже, згідно з вимогами вказаної Інструкції, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я і не може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.
 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», так як він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, однак працівники поліції не забезпечили проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, що також підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) інспектора поліції (а.с. 50), який 22.07.2020 року надійшов з Броварського ВП ГУНП у Київській області на запит апеляційного суду, поліцейський в присутності двох свідків неодноразово пропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння та роз`яснив йому наслідки відмови від проходження такого огляду, однак ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, що засвідчили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях.
 
Доводи апелянта про порушення працівниками поліції вимог Закону України «Про Національну поліцію», які на переконання ОСОБА_1 безпідставно зупинили його автомобіль, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини не є предметом перевірки апеляційним судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення, і в разі, якщо ОСОБА_1 вважає незаконними дії працівників поліції щодо зупинки його транспортного засобу, він не позбавлений можливості оскаржити ці дії в порядку адміністративного судочинства.
 
Отже, наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи його апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду водія на стан сп`яніння, яка передбачена статтею 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, а відсутність в матеріалах справи даних про його відсторонення від керування транспортним засобом не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
За наведеним, постанова судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та закриття провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, відсутні.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд - 
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                         
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 

                   Суддя 
Київського апеляційного суду                                                           І.М. Сілкова 

 

 

 

 

Провадження №33/824/2069/2020  Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
Справа №361/1639/20
Головуючий у І інстанції - Білик Г.О.
Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.