ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року                                                 м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши  провадження у справі про порушення митних правил за апеляційною скаргою адвоката Винту Ю.М., діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 23 вересня 2020 року, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 23 вересня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , громадянку України, визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і за його вчинення накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. в дохід держави з конфіскацією 39 упаковок муки ТМ «Farina»; 10 упаковок муки ТМ «Weizen-mehl»; 47 упаковок молока ТМ «Міlh 3,5% - 1л»; 29 пляшок соняшникової олії ТМ «Sonnen-blumenol»; 10 упаковок рису ТМ «Carnaroli»; 5 упаковок рису ТМ «Originario»; 11 упаковок кави в зернах ТМ «Jerez»; 13 упаковок макарон ТМ «Тге Mulin» в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. 
На вказане судове рішення адвокат Винту Ю.М., діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду щодо ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нову, якою закрити провадження по даній справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України. 
Посилається на те, що висновок суду першої інстанції є помилковим та необґрунтованим, а сама постанова є необ`єктивною. 
Вважає, що протокол про порушення митних правил, який складений щодо ОСОБА_1 , не відповідає дійсності та є неналежним доказом по справі.
ЄУНСС:725/3880/20
Провадження №33/822/493/20         Головуючий у І інстанції: Войтун О.Б. 
Категорія ст. 471 МК України          Доповідач: Потоцький В.П. 

Зокрема, вказує на те, що працівник митної служби, який складав протокол про порушення митних правил щодо його довірительки, не прийняв до уваги її пояснення та пояснення гр. Румунії – Муреану ОСОБА_2 про те, що вони разом проживають і працюють в Німеччині, а виявлені продукти харчування, були придбані ними спільно і перевозилися для батьків та рідних ОСОБА_1 .
Звертає увагу і на те, що працівником митної служби при складанні протоколу не було взято до уваги те, що загальна вартість вилученого товару складає 170 євро, а не та сума, яка зазначена в протоколі про порушення митних правил. 
Зазначає, що при складанні протоколу про порушення митних правил не були присутні поняті. 
Також наголошує на тому, що в суду першої інстанції були підстави для застосування положень ст.22 КУпАП щодо ОСОБА_1 , оскільки вона вперше притягається до відповідальності, на її утриманні перебувають дві доньки, двоє онуків та батьки пенсійного віку. Крім того, її батько – ОСОБА_3 є інвалідом другої групи загального захворювання. 
В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник – адвокат Винту Ю.М. не з`явились, однак від останнього надійшло клопотання про можливість розгляду даної справи без їх участі. При цьому зазначив, що апеляційну скаргу вони підтримують. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до такого.
Згідно з положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно з вимогами ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіряючи доводи адвоката Винту Ю.М. вважаю, що суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався повністю.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу про порушення митних правил №0525/40800/20, 10.08.2020 року о 01 год. 25 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER» державний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина Румунії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ). В зазначеному транспортному засобі якості пасажиру слідувала громадянка України ОСОБА_6 . Дані громадяни прямували з Німеччини до України та обрали проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявили про те, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України. За результатами опрацювання індикаторів ризику було ініційовано митний огляд.
В ході митного контролю транспортного засобу та речей громадянки ОСОБА_6 було виявлено товар, а саме: 40 упаковок вагою 1 кг кожна муки ТМ «Farina»; 10 упаковок вагою 1 кг кожна муки ТМ «Weizen-mehl»;48 упаковок вагою 1 кг кожна молока ТМ «Міlh 3,5% - 1л»; 30 пляшок соняшникової олії місткістю 1л кожна вагою по 1кг ТМ «Sonnen-blumenol»; 10 упаковок вагою 1 кг кожна рису ТМ «Carnaroli»;6 упаковок, вагою 2 кг кожна рису ТМ «Originario»; 12 упаковок вагою 1 кг кожна кави в зернах ТМ «Jerez»; 
13 упаковок вагою 5 кг кожна макарон ТМ «Тге Mulin» - загальною вагою 227 кг. 
Вищезазначений товар знаходився в багажному відділенні автомобіля на підлозі. Доступ до виявленого нічим не і утруднювався та став можливим відразу після відкриття багажних дверей автомобіля. 
Відповідно до п.1, пп. 2.3 ст. 378 МК України , пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1 - 24 групах УКТ ЗЕД (продукти харчування) та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється. Обмеження, встановлене частиною першою цієї статті, не поширюється на харчові продукти для власного споживання на суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро, що ввозяться в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України.
В даному випадку кількість наявного у гр. України ОСОБА_6 товару, продуктів харчування, перевищує дозволену норму. 
Статтею 471 МК України передбачено відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.
Розглядаючи дану справу, районний суд, дослідивши письмові докази, дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, а саме, порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 добровільно обрала проходження митного контролю через «зелений коридор», що підтверджується контрольним талоном, наявним на а.с. 14. Вказане свідчить про визнання нею умов такого проходження. Будь - яких даних про те, що працівник митниці сам спрямував транспортний засіб, в якому перебувала ОСОБА_1 в якості пасажира, по «зеленому коридору», матеріали справи не містять.
Крім цього, з матеріалів справи видно, що водій автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER» державний номер НОМЕР_1 , громадянин Румунії ОСОБА_4 , неодноразово перетинав державний кордон України по «зеленому коридору», а тому також був обізнаний з умовами такого проходження.
Апеляційний суд не може погодитися з доводами апелянта щодо того, що загальна вартість вилученого товару складає 170 євро і що вказаний товар було придбано його довірителькою спільно з гр. Румунії ОСОБА_7 – ОСОБА_8 , виходячи з такого.
Як вбачається з висновку експерта № 1420003301-0677 від 31.08.2020 р. (а.с.23-27), загальна вартість вилученого товару в ОСОБА_1 по даній справі становить 10867, 51 грн., а не 170 євро, як про це вказує апелянт.
Будь-яких підтверджуючих документів, зокрема, чеків на придбання товару на вказану суму, матеріали справи не містять і апелянтом надані не були.
Також, як вбачається з протоколу опитування в справі про порушення митних правил, який міститься на а.с. 9-10, ОСОБА_1 зазначила те, що вказаний товар був придбаний саме нею, а не спільно з іншою особою.
Тому доводи адвоката Винту Ю.М. в цій частині є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи. 
Не заслуговують на увагу і доводи захисника про те, що протокол про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 був складений з порушенням, а саме, без присутності понятих, оскільки ст.494 МК України не передбачено вимог щодо участі понятих при складанні протоколу про порушення митних правил. 
Таким чином, проаналізувавши всі обставини справи, апеляційний суд погоджується з доводами районного суду, що гр. України ОСОБА_6 порушила порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки, переміщуючи через митний кордон продукти харчування понад встановлену норму, повинна була здійснити їх декларування, однак цього не зробила, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.471 МК України, за що і була притягнута до адміністративної відповідальності. 
Що стосується апеляційних вимог адвоката Винту Ю.М. про наявність підстав для застосування до його довірительки ст. 22 КУпАП з врахуванням конкретних обставин справи, апеляційний суд вважає їх необгрутованими та такими, що не заслуговують на увагу.
Малозначним правопорушенням можуть бути визнані діяння, які не заподіяли шкоду суспільним відносинам, або охороняються нормами, що передбачають адміністративну відповідальність, чи за своїм характером не здатні були її заподіяти, або фактично заподіяли зовсім незначну шкоду.
У даному ж випадку ознаки малозначності вчиненого ОСОБА_1 правопорушення відсутні і правових підстав вважати, що таке порушення митних правил є малозначним немає.
При накладенні адміністративного стягнення, суддя районного суду врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини і майновий стан та застосував адміністративне стягнення відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, у межах санкції ст. 471 МК України, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної мети, виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.
Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.
У зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 23 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника –адвоката Винту Ю.М.  – без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 486,489, 530 МК України, ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника – адвоката Винту Ю.М., діючого в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 23 вересня 2020 року щодо ОСОБА_6 за ст.471 МК України – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Чернівецького
апеляційного суду                 /підпис/                        В.П. Потоцький