КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Ратнікова В.М.
22-ц/824/11194/2020             
                                      
                                         П О С Т А Н О В А
 
                                І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
                 м. Київ                                                                                       Справа № 757/39973/19-ц

17 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                         -  Невідомої Т.О.
                                    -  Гаращенка Д.Р.
при секретарі              - Масловській К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Петриченко Алли Ігорівни на рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Ільєвої Т.Г., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» до ОСОБА_2 , громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними та витребування нерухомого майна, -
в с т а н о в и в:
 
30 липня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» звернулося до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , громадянина Федеративної Республіки Німеччини  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_4  про визнання договорів недійсними та витребування нерухомого майна.
В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 14 червня 2019 року між товариством, як продавцем,  та ОСОБА_2 , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 248629980382), який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем та зареєстровано в реєстрі за №5108 (договір-1).
14 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем, у зв`язку з укладенням договору-1 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №47372605, відповідно до якого було зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та внесено відповідний запис №32017122 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
14 червня 2019 року між товариством, як продавцем, та ОСОБА_2 , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу машиномісця  в підземному паркінгу АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 323815180000), який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем та зареєстровано в реєстрі за №5110 (договір-2).
14 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем у зв`язку з укладенням договору-2 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №47372532, відповідно до якого за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на машиномісце АДРЕСА_2 , та внесено відповідний запис №32017037 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
19 червня 2019 року між ОСОБА_2 , як продавцем, та громадянином Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382), який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем та зареєстровано в реєстрі за №1138,1139 (договір-3).
19 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу  Косенком Миколою Олександровичем, у зв`язку з укладенням договору-3 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 47414278, відповідно до якого за ОСОБА_1 було зареєстровано   право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та внесено відповідний запис №32056156 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Того ж дня, 19 червня 2019 року, між громадянином Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, та ОСОБА_4 , як іпотекодержателем, було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за №1144 (договір іпотеки).
19 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем, у зв`язку з укладенням договору іпотеки, було прийнято рішення про державну реєстрацію іпотеки за індексним №47416097, відповідно до якого було зареєстровано іпотеку та внесено відповідний запис №32057766 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
19 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком М.О., у зв`язку з укладенням договору іпотеки було прийнято рішення про державну реєстрацію обтяження за індексним №47415944, відповідно до якого було зареєстровано заборону на нерухоме майно та внесено відповідний запис №32057618 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Обґрунтовуючи позовні вимоги  товариство посилалось на те, що підписи директора ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» на договорі-1 та договорі-2 були підроблені невстановленими особами. Відповідно до експертного висновку від 29.08.2019 №17-3/1366, за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №12019100100006069 судовим експертом ОСОБА_10 було зроблено висновки про те, що:
1) підпис у графі продавець ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» договору купівлі-продажу квартири від 14.06.2019 року з реєстровим номером 5108, укладеного між ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_2 , виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою;
2) підпис у графі продавець ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» договору купівлі-продажу машиномісця від 14.06.2019 року з реєстровим номером 5110, укладеного між ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_2 , виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою;
3) підпис у графі директор ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в протоколі загальних зборів учасників ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» №07/06-2019, виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою;
4) підпис у графі продавець директор ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в акті прийому-передачі за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим Василенком О .А. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14.06.2019 з реєстровим номером №5108, виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою;
5) підпис у графі продавець директор ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в акті прийому-передачі за договором купівлі-продажу машиномісця, посвідченим Василенком О.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14.06.2019 з реєстровим номером №5110, виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою.
Враховуючи наведене просило суд:
 визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_2 від 14.06.2019 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем та зареєстровано в реєстрі за №5108;
 визнати недійсним договір купівлі-продажу машиномісця АДРЕСА_2 , укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю  «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_2   14.06.2019 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем та зареєстровано в реєстрі за №5110;
 скасувати запис №32017037 від 14.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на машиномісце в підземному паркінгу АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 323815180000) за ОСОБА_2 ;
 витребувати від громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382);
 скасувати запис №32017122 від 14.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382) за ОСОБА_2 ;
 скасувати запис №32056156 від 19.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382) за громадянином Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 ;
 визнати недійсним договір іпотеки, укладений 19.06.2019 року між громадянином Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, та ОСОБА_4 , як іпотекодержателем, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем і зареєстрований в реєстрі за №1144;
 скасувати запис №32057766 від 19.06.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іпотеки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382);
 скасувати запис №32057618 від 19.06.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію обтяження (заборона на нерухоме майно) квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382).
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» до ОСОБА_2 , громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними та витребування нерухомого майна - задоволено.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_2 від 14.06.2019 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем та зареєстровано в реєстрі за №5108.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу машиномісця, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю  «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_2 від 14.06.2019 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем та зареєстровано в реєстрі за №5110;
Скасовано запис №32017037 від 14.06.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на машиномісце в підземному паркінгу АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 323815180000) за ОСОБА_2 
Витребувано від громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382).
Скасовано запис №32017122 від 14.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382) за ОСОБА_2 ;
Скасовано запис №32056156 від 19.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382) за громадянином Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 .
Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 19.06.2019 року між громадянином Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, та ОСОБА_4 , як іпотекодержателем, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем і зареєстрований в реєстрі за №1144.
Скасовано запис №32057766 від 19.06.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іпотеки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382).
Скасовано запис №32057618 від 19.06.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію обтяження (заборона на нерухоме майно) квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382).
Стягнуто на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ»  в рівних частинах суму сплаченого судового збору з відповідачів ОСОБА_2 , громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в розмірі 136 134,00   грн.
 Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 30 липня 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Петриченко Алла Ігорівна надіслала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що рішення суду першої інстанції  ухвалене без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів у справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права. 
Зазначила, що суд першої інстанції дійшов  помилкового висновку про відсутність волевиявлення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ»  на відчуження квартири АДРЕСА_3 та машиномісця в підземному паркінгу АДРЕСА_2 , тому відсутні підстави для визнання недійсними договорів купівлі-продажу  вказаної квартири та машиномісця і для скасування записів про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру та машиномісце.
Судом першої інстанції не звернуто увагу на те, що у відповідності до положень Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» , прийняття рішення про відчуження квартири та машиномісця, загальна вартість яких перевищувала 500000,00 грн., не  відноситься  повноважень директора вказаного товариства   ОСОБА_7 , як помилково встановив суд, так як  прийняття  такого  рішення  відноситься  до виключної компетенції загальних зборів учасників  товариства.
07.06.2019 року загальні збори учасників ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ»  прийняли рішення, в якому висловили своє волевиявлення на відчуження квартири АДРЕСА_3 та машиномісця в підземному паркінгу АДРЕСА_2 . Вказане рішення  оформлене протоколом №07/06-2019 від 07.06.2019 року та саме на підставі вказаного рішення загальних зборів учасників  товариства було укладено договір купівлі-продажу зазначеного майна  з ОСОБА_2 . Встановлені обставини справи свідчать про те, що договори купівлі-продажу квартири та машиномісця були укладені за наявності волевиявлення  Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та  у відповідності до вимог чинного законодавства і Статуту позивача.
З огляду на відсутність підстав для визнання недійсними договорів купівлі-продажу, відсутні підстави для скасування записів №32017037, №32017122 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру та машиномісце.
Оскаржуване рішення ухвалене на підставі твердження позивача про те, що протокол №07/06-2019 від 07.06.2019 року не складався і не підписувався учасниками ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ», а підписи і печатка вчинені невідомими особами та  на підставі висновку експерта №17-3/1366 від 29.08.2019 року Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_10., складеного за результатами судово-почеркознавчої експертизи, проведеної в рамках досудового розслідування кримінального провадження №12019100100006069. 
Разом з тим, вказані вище твердження позивача не мають доказового значення для встановлення обставини щодо наявності чи відсутності волевиявлення позивача на відчуження майна, оскільки такі твердження не підкріплені доказами, клопотання про допит директора ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» позивачем не заявлялося.
Висновок експерта також є неналежним, неповним доказом та не міг бути врахований судом першої інстанції, оскільки підпис мажоритарного власника ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» ОСОБА_9 , частка якого в товаристві  становила 99,94%, на рішенні загальних зборів учасників, яким було надано згоду на відчуження квартири та машиномісця та печатки ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ», ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД», якими скріплено підписи ОСОБА_7 , взагалі не були об`єктами експертного дослідження.
Вважала, що для встановлення наявності чи відсутності волевиявлення позивача на відчуження нерухомого майна експерту слід було перевірити оригінальність: підписів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на протоколі загальних зборів учасників товариства, підпису ОСОБА_7 на договорах купівлі-продажу квартири та машиномісця, печаток позивача та ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД».
Натомість висновок експерта складено на підставі дослідження виключно підпису ОСОБА_7 , та експертом було надано відповідь тільки на два питання з восьми, що свідчить про неповноту дослідження та відсутність у висновку експерта необхідної інформації для перевірки обставини щодо волевиявлення позивача на укладення оспорюваних правочинів.
Також зазначила, що висновок експерта не міг бути врахований судом, оскільки експертне дослідження було проведено не на підставі оригіналів документів, вказане експертне дослідження  є дослідженням середньої складеності, а було проведено експертом   ОСОБА_10  за один день. Висновок експерта також не відповідає вимогам ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 було позбавлено права обирати експертну установу та не було дотримано вимоги щодо необхідної кількості порівняльних зразків  підпису ОСОБА_7 . Вказаний висновок  також  не відповідає вимогам щодо його складення.
З огляду на відсутність підстав для задоволення основних позовних вимог, вважала, що відсутні підстави для задоволення похідних позовних вимог про витребування квартири у ОСОБА_1 та скасування запису про державну реєстрацію його права власності на вказане майно.
Звернула увагу на те, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірної квартири, оскільки йому не було відомо про відсутність права продажу цієї  квартири у ОСОБА_2 . Придбання квартири   ОСОБА_1 відбулося на підставі оплатного договору.
Отже квартира, яка вибула з володіння позивача з його волі, не може бути витребувана у добросовісного набувача. Відповідно, відсутні підстави для скасування запису №32056165 від 19.06.2019 року про державну реєстрацію права власності апелянта на  вказану квартиру.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 є законним власником  вказаної квартири, як на момент укладення договору іпотеки, так і на даний час, та що договір іпотеки не має жодних ознак недійсності, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог товариства  про визнання договору іпотеки недійсним та про скасування записів про державну реєстрації іпотеки та обтяження.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» адвокат Шагірманов Дмитро Олександрович просив апеляційну скаргу залишити без задоволення посилаючись на те, що з експертного висновку від 29.08.2019 року за №17-3/1366 вбачається, що підпис у графі директор ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в протоколі загальних зборів учасників ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» №07/06-2019, виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою. Тобто, в матеріалах справи наявні докази того, що протокол загальних зборів ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» не підписувався його учасником та директором - ОСОБА_7 , що свідчить про відсутність факту надання згоди на укладення оспорюваних правочинів. Окрім цього, висновком експерта від 29.08.2019 №17-3/1366 встановлено, що договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 та машиномісця в підземному паркінгу АДРЕСА_2 , а також відповідні акти приймання-передачі  вказаного майна підписувалися не ОСОБА_7 , а іншою особою. Додатково про те, що договори купівлі-продажу підписувались не ОСОБА_7 свідчить: зазначення невірних персональних даних директора ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» ОСОБА_7 , а саме: невірно зазначено його реєстраційний номер облікової картки платника податків, а також адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_7 . Відтак, в матеріалах справи наявні належні і допустимі докази, які підтверджують відсутність волевиявлення позивача, як на укладення оспорюваних правочинів купівлі-продажу, так і на надання згоди на їх укладення. Зогляду на це, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що  оспорювані договір купівлі-продажу квартири та договір купівлі-продажу машиномісця були підписані невстановленими особами, а не директором ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ», що свідчить про відсутність волевиявлення ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» на відчуження таких об`єктів нерухомого майна. 
Звернув увагу на те, що підстави для припинення права власності позивача на квартиру та машиномісце виникають виключно з моменту підписання відповідних договорів купівлі-продажу та їх державної реєстрації, тому для встановлення обставин наявності або відсутності волевиявлення позивача на підписання цих договорів необхідно підтвердити або спростувати факт підписання цих договорів директором ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ», як акту висловлення волевиявлення на відчуження об`єктів нерухомого майна.
Дослідження експертом питання щодо особи, яка підписала протокол №07/06-2019 від імені ОСОБА_9 , не впливає і не стосується обставин справи №757/39973/19-ц, оскільки цей протокол та відповідні обставини не входять до предмету доказування в цій цивільній справі, а перехід права власності на нерухоме майно можливий виключно внаслідок укладення договору купівлі-продажу, який директором ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» підписано не було. З цих же підстав немає значення якою печаткою скріплювалися оспорювані договори купівлі-продажу, оскільки факт проставлення відтиску печатки на договорі без підпису директора ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» не може свідчити про наявність волевиявлення  товариства  на укладення цих договорів.
Оскільки договори, на підставі яких було внесено відповідний запис про державну реєстрацію прав власності на квартиру та машиномісце, є недійсними (скасовано документ, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав), то наявні обґрунтовані підстави для скасування записів про проведену державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на машиномісце та квартиру, а саме: скасування запису №32017037 від 14.06.2019 та запису №32017122 від 14.06.2019 року.
Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в частині витребування нерухомого майна підлягають задоволенню з тієї підстави, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння власника поза його волею.
Вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не набув право власності на квартиру, а оскільки останній не є і не може вважатись власником згаданої квартири, така особа не вправі передавати зазначене нерухоме майно в іпотеку та укладати відповідний договір, у зв`язку з чим договір іпотеки є недійсним як такий, що суперечить положенням Закону України «Про іпотеку», зокрема, статті 5 Закону України «Про іпотеку». Відповідно ґрунтується на приписах закону висновок суду першої інстанції про те, що запис про іпотеку №32057766 від 19.06.2019, а також запис про заборону на нерухоме майно №32057618 від 19.06.2019, підлягають скасуванню з метою ефективного захисту порушеного права позивача.
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Петриченко Алла Ігорівна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Представники позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» адвокати Шагріманов Дмитро Олександрович, Гвоздецький Андрій Миронович в судовому засіданні просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому  колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З дослідженої судом копії  договору купівлі-продажу  вбачається, що 14 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ», як продавцем, та ОСОБА_2 , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 248629980382), який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем та зареєстровано в реєстрі за №5108 (договір-1).
14 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем, у зв`язку з укладенням договору-1 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №47372605, відповідно до якого було зареєстровано  за ОСОБА_2 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та внесено відповідний запис №32017122 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
14 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ», як продавцем, та ОСОБА_2 , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу машиномісця в підземному паркінгу АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 323815180000), який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем та зареєстровано в реєстрі за №5110 (договір-2).
14 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем у зв`язку з укладеннямдоговору-2 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №47372532, відповідно до якого було зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на машиномісце АДРЕСА_2 , та внесено відповідний запис №32017037 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
19 червня 2019 року між ОСОБА_2 , як продавцем, та громадянином Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382), який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем та зареєстровано в реєстрі за №1138,1139 (договір-3).
19 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу  Косенком Миколою Олександровичем, у зв`язку з укладенням договору-3 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 47414278, відповідно до якого було зареєстровано  за  ОСОБА_1 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та внесено відповідний запис №32056156 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
19 червня 2019 року між громадянином Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, та ОСОБА_4 , як іпотекодержателем, укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за №1144 (Договір іпотеки).
19 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем, у зв`язку з укладенням договору іпотеки було прийнято рішення про державну реєстрацію іпотеки за індексним №47416097, відповідно до якого було зареєстровано іпотеку та внесено відповідний запис №32057766 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
19 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком М.О., у зв`язку з укладенням договору іпотеки було прийнято рішення про державну реєстрацію обтяження за індексним №47415944, відповідно до якого було зареєстровано заборону на нерухоме майно та внесено відповідний запис №32057618 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Звертаючись до  суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» посилалося на те, що підпис директора ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» на договорі-1 та договорі-2 були підроблені невстановленими особами, що підтверджується експертним висновком від 29.08.2019  року №17-3/1366 за результатами проведеної почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №12019100100006069. З огляду на зазначене, вказані  договори  відповідно до вимог  ст.ст. 203, 207, 215 ЦК України є недійсними і відчужена  на підставі  недійсного  правочину квартира АДРЕСА_3  підлягає витребуванню у  ОСОБА_1 , а  здійснені нотаріусом  записи про державну  реєстрацію права власності  на  спірне майно за новими власниками підлягають скасуванню.
Задовольняючи позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» до ОСОБА_2 , громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними та витребування нерухомого майна, суд першої інстанції послався на те, що договір-1 та договір-2 були підписані не директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ», а невстановленими особами, що свідчить про відсутність волевиявлення ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» на відчуження спірних  об`єктів нерухомого майна. Також суд вказав, що підлягають задоволенню решта позовних вимог, які мають похідний характер, в тому числі, вимога про витребування майна, оскільки спірне нерухоме майно вибуло з володіння власника поза його волею.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам матеріального права, з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Судом першої інстанції проаналізовано вказані вище норми ЦК України та зроблено обґрунтований висновок про те, що проставлення особою підпису під час вчинення правочину у письмовій формі є способом зовнішнього виразу волевиявлення такої особи на вчинення відповідного правочину, а відсутність волевиявлення особи на вчинення правочину є підставою для визнання такого правочину недійсним.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному,  об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.   Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За умовами оспорюваних договорів  купівлі-продажу , ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» виступало продавцем  об`єктів нерухомого майна: квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382), та машиномісця за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 323815180000).
Відповідно до експертного висновку від 29.08.2019 року №17-3/1366, за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №12019100100006069 судовим експертом ОСОБА_10 було зроблено висновки про те, що:
1) підпис у графі продавець ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» договору купівлі-продажу квартири від 14.06.2019 року з реєстровим номером 5108, укладеного між ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_2 , виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою;
2) підпис у графі продавець ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» договору купівлі-продажу машиномісця від 14.06.2019  року з реєстровим номером 5110, укладеного між ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_2 , виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою;
3) підпис у графі директор ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в протоколі загальних зборів учасників ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» №07/06-2019, виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою;
4) підпис у графі продавець директор ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в акті прийому-передачі за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим Василенком О .А. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14.06.2019  року з реєстровим номером №5108, виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою;
5) підпис у графі продавець директор ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в акті прийому-передачі за договором купівлі-продажу машиномісця, посвідченим Василенком О.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14.06.2019 року з реєстровим номером №5110, виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою.
Статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Судом  встановлено, що почеркознавча експертиза у кримінальному провадженні №12019100100006069 здійснена на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О.
Експертний висновок від 29.08.2019 року№17-3/1366 за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №12019100100006069 надано судовим експертом ОСОБА_10 (Київський НДЕКЦ МВС України; свідоцтво №5057, видане Експертно-кваліфікаційною комісією МВС України на підставі рішення №293 від 21.05.2001 (кваліфікація підтверджена рішенням Експертно-кваліфікаційної комісії МВС України №1630 від 21.10.2016, що діє до 31.12.2021).
При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 05.02.2020 року по справі №461/3675/17 та від 11.10.2018 року по справі №761/12898/16-ц відповідно до якої, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі (кримінальне провадження №12019100100006069) не ухвалений, висновок експерта є належним та допустимим доказом в межах цієї цивільної справи.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказаний експертний висновок від 29.08.2019 року№17-3/1366 за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №12019100100006069 є належним та допустимим доказом  у справі , оскільки містить інформацію щодо предмета доказування в межах даної справи №757/39973/19-ц.
Доводи апеляційної скарги  представника відповідача ОСОБА_1  про те, що експертний висновок від 29.08.2019 року№17-3/1366 за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №12019100100006069 не є належним доказом у  даній цивільній справі,  так як  він складений  на підставі дослідження виключно підпису директора ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ»   ОСОБА_7 в оспорюваних правочинах, протоколі загальних зборах товариства та  актах прийому-передачі  майна, тоді як для встановлення наявності чи відсутності волевиявлення позивача на відчуження нерухомого майна експерту слід було перевірити оригінальність підписів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , проставлених на протоколі загальних зборів учасників товариства, підпису ОСОБА_7 на договорах купівлі-продажу квартири та машиномісця, печаток позивача та ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД», так як відповідно  до положень Статуту ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ», прийняття рішення про відчуження квартири та машиномісця, загальна вартість яких перевищувала 500000,00 грн., відноситься не до повноважень директора ОСОБА_7 , а до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства. При цьому, 07.06.2019 року загальні збори учасників товариства висловили волевиявлення на відчуження квартири та машиномісця шляхом прийняття відповідного рішення, оформленого протоколом №07/06-2019 від 07.06.2019 року та саме на підставі вказаного рішення загальних зборів учасників було укладено договори купівлі-продажу  квартири та машиномісця з ОСОБА_2 . Вказане свідчить про те, що договори купівлі-продажу квартири та машиномісця були укладені за наявності волевиявлення  Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та  у відповідності до вимог чинного законодавства та Статуту позивача, колегія суддів  відхиляє, з огляду на наступне 
Відповідно до положень статті 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
Згідно частин 1,3 статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. 
Пунктом 10.1. Статуту ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» передбачено, що управління товариством і контроль за його діяльністю здійснюють:  загальні збори учасників - вищий орган товариства;  директор - виконавчий орган товариства; ревізійна комісія - контролюючий орган товариства.
У пункті 10.2.11 Статуту товариства  визначено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників відноситься, зокрема:  надання попереднього погодження на укладення будь-яких правочинів (договорів, операцій, тощо), якщо сума будь-якого такого правочину, в будь-якій валюті, що за офіційним курсом НБУ на день вчинення правочину, становить або перевищує еквівалент 500 000,00 грн., або зобов`язання за якими можуть тривати більше ніж один рік;  надання попереднього погодження на укладення будь-яких правочинів (договорів, операцій, тощо) щодо придбання будь-яких активів чи майна, а також надання попереднього погодження на укладення будь-яких правочинів (договорів, операцій, тощо) на суму будь-якого такого правочину, в будь-якій валюті, що за офіційним курсом НБУ на день вчинення правочину перевищує еквівалент 500000,00 грн., і які стосуються відчуження або розпорядження будь-якими активами товариства.
Згідно п.10.3, п.10.4.3 Статуту товариства, одноособовим виконавчим органом товариства, що здійснює керівництво і управління поточною господарсько-фінансовою та іншою діяльністю товариства є директор. Директор вирішує всі питання діяльності товариства, крім тих, що належать до компетенції загальних зборів учасників товариства чи інших органів товариства.
У відповідності до п.п.10.5.1.1. та п.п. 10.5.1.2. директор має право:  одноособово, без довіреності укладати правочини і здійснювати дії від імені товариства, за винятком дій (повноважень), віднесених до компетенції загальних зборів та інших органів товариства та з урахуванням обмежень на укладення правочинів, визначених цим статутом;  представляти інтереси товариства перед третіми особами.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату вчинення оскаржуваних правочинів директором (одноосібний виконавчий орган ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ») був ОСОБА_7 .
Таким чином, правочини на відчуження майна ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ», на суму що перевищує 500000,00 грн. укладаються (підписуються) від імені товариства директором товариства, за умови попереднього погодження  укладення такого правочину загальними зборами учасників товариства.
Лише факт наявності попереднього погодження загальними зборами учасників товариства укладення оспорюваних правочинів, не свідчить про дійсність вказаних правочинів, оскільки договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від  14.06.2019 року та договір купівлі-продажу машиномісця АДРЕСА_2 від 14.06.2019 року не були підписані директором  ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» ОСОБА_7 до повноважень якого було віднесено укладати правочини від імені товариства, а були підписані іншою невстановленою особою, що підтверджено експертним висновком від 29.08.2019 року №17-3/1366.
Крім того, вказаним експертним висновком також встановлено, що підпис у графі директор ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в протоколі загальних зборів учасників ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» №07/06-2019, виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою.
Обставини щодо прийняття загальними зборами учасників ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» рішення, оформленого протоколом №07/06-2019 від 07.06.2019 року, та щодо факту його підписання мажоритарним власником ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» ОСОБА_9 , не входять до предмету доказування  у даній цивільній справі.
Також, у зв`язку зі встановленням факту підписання оспорюваних договорів не директором ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» ОСОБА_7 , а іншою особою,  немає значення якою печаткою скріплювалися вказані договори купівлі-продажу, оскільки факт проставлення відтиску печатки на договорі без підпису директора ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» не може свідчити про наявність волевиявлення позивача на укладення цих договорів.
У постанові Верховного Суду від 14.02.2020 у справі №761/7024/18 зроблено висновок про те, що відтиск печатки може слугувати одним із доказів вчинення правочину відповідною особою, однак відтиск печатки є лише додатковим підтвердженням ідентифікації особи, а не єдиним і вирішальним.
Отже, виключно проставлення печатки на правочині, вчиненому у письмовій формі, не може слугувати єдиною підставою для висновку про наявність волевиявлення відповідної особи у разі відсутності підпису такої особи.
Доводи апеляційної скарги про те, що експертний висновок від 29.08.2019 року№17-3/1366 за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №12019100100006069 не міг бути врахований судом в якості належного доказу у даній справі, оскільки експертне дослідження було проведено не на підставі оригіналів документів та вказане експертне дослідження середньої складеності  було проведено  експертом  за один день є припущеннями, а в силу вимог ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, з експертного висновку від 29.08.2019 року №17-3/1366 вбачається, що на експертизу було надано об`єкти дослідження: договір купівлі-продажу квартири від 14.06.2019 року з реєстровим номером 5108, укладений між ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_2 ;  договір купівлі-продажу машиномісця від 14.06.2019 року з реєстровим номером 5110, укладений між ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_2 ;  протокол загальних зборів учасників ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» №07/06-2019; акти прийому-передачі машиномісця та квартири;  умовно-вільні, вільні, експериментальні зразки підпису ОСОБА_7 .
Також судом першої інстанції було допитано  в судовому засіданні експерта Київського  науково-дослідного  експертно-криміналістичного  центру ОСОБА_10 , яка  проводила  судову почеркознавчу експертизу   у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстр досудових розслідувань від 22.06.2019 року № 12019100100006069 та  якою було складено висновок експерта  № 17-/1366 від 29.08.2019 року, яка показала, що їй було надано на дослідження  саме оригінали документів та саме на підставі оригіналів документів  вона проводила експертне дослідження, про що  вона зазначила і у  самому висновку і в додатку № 1 до висновку.
З огляду на зазначене, колегія суддів  не вбачала підстав для   задоволення клопотання представника  ОСОБА_1   про призначення у  даній справі  комплексної  почеркознавчої експертизи  та технічної експертизи документів  апеляційним судом, так як  апелянтом не надано   належних та допустимих доказів на спростування  експертного висновку від 29.08.2019 року№17-3/1366 за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №12019100100006069, його неповноти та невідповідності  його вимогам закону. 
Враховуючи встановлені дійсні обставини справи, досліджені судом докази  в їх сукупності, колегія суддів  погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  оспорювані договори купівлі-продажу були підписані іншими невстановленими особами, а не директором  товариства  ОСОБА_7 , що свідчить про відсутність волевиявлення ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» на відчуження таких об`єктів нерухомого майна, як квартира за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382) та машиномісце за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 323815180000). 
Доводи апеляційної скарги про помилковість вказаного висновку суду першої інстанції колегія суддів відхиляє, оскільки  наданими суду та дослідженими в судовому засіданні належними, допустимим та достатніми доказами підтверджено, що оспорювані договори купівлі-продажу квартири та машиномісця  є недійсними,  так як укладені з порушенням  вимог ст.ст. 203, 207, 215 Цивільного кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»  передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.
Згідно з абзацом 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Скасування запису №32017037 від 14.06.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на машиномісце в підземному паркінгу АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 323815180000) за ОСОБА_2 та запису №32017122 від 14.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382) за ОСОБА_2 є наслідком визнання  договорів купівлі-продажу  вказаного майна  недійсними. Реєстрація права власності є наслідком укладення договору та без наявності договору така реєстрація не може зберігати чинність. 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скасування вказаних вище записів про державну реєстрацію права власності на  спірні квартиру та машиномісце  за ОСОБА_2 є належним способом захисту прав позивача та узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами.
Також статями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У силу ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Незаконне позбавлення власника права володіння нерухомим майном передбачає наявність у такого власника права на захист порушених прав шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та  388 ЦК України.
Відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це право, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.
Відповідно до визначеного в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
Відповідно ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. 
За положеннями статей 387, 388 ЦК України власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.
Відповідачем за віндикаційним позовом має бути незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися.
Набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.
Відповідно до  роз`яснень, викладених   пункті 25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця). Набувач не може бути визнаний добросовісним, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване не за відчужувачем або у цьому реєстрі був запис про судовий спір відносно цього майна (обтяження). Водночас запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відчужувача не є безспірним доказом добросовісності набувача. Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження. Власник має право спростувати заперечення набувача про його добросовісність, довівши, що під час вчинення правочину набувач повинен був засумніватися у праві відчужувача на відчуження майна.
Отже однією з підстав витребування майна від добросовісного набувача є вибуття майна з володіння власника не з його волі іншим шляхом.
При цьому наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача, саме вказану обставину мали довести відповідачі.
Судом першої інстанції проаналізовано вказані вище норми ЦК України та зроблено обґрунтований висновок про те, що випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею, що є доведеним та встановлено судом в межах розгляду даної цивільної справи.
Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі №569/1221/16 та  від 14.11.2018 по справі №183/1617/16.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів  вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що волевиявлення позивача, як  законного власника,  на відчуження спірної квартири АДРЕСА_3 , не було. ОСОБА_2 набув право  власності  на  спірну  квартиру незаконно та в подальшому відчужив її  на користь  ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем квартири, оскільки йому не було відомо про відсутність права продажу квартири   у ОСОБА_2 , придбання квартири відбулося на підставі оплатного договору, тому витребування від нього спірної квартири є незаконним, колегія суддів відхиляє, оскільки навіть за умови добросовісності ОСОБА_1 у набутті у власність вказаної вище квартири, наявні визначені ст. 388 ЦК України підстави для витребування квартири з чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що вказаний об`єкт  нерухомого майна вибув з володіння власника ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» поза його волею.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вказаної позовної вимоги   та наявність правових підстав для витребування від громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382), оскільки вказане нерухоме майно вибуло з володіння позивача поза його волею.
З урахуванням викладеного, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовну вимогу про скасування запису №32056156 від 19.06.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248629980382) за громадянином Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_1 , оскільки вказана квартира  витребувана у нього і його право власності на  цю квартиру припинено.
Також, як встановлено вище, 19 червня 2019 року, між громадянином Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, та ОСОБА_4 , як іпотекодержателем,  було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за №1144. За умовами п. 2.1 вказаного договору іпотеки  на забезпечення виконання   основного зобов`язання  ( договору позики)  іпотекодавець передав  в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві особистої приватної власності  нерухоме майно, а саме:  квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею  658,8 кв.м., жилою площею 408,2 кв.м.
У зв`язку з укладенням вказаного договору, 19 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем було прийнято рішення про державну реєстрацію іпотеки за індексним №47416097, відповідно до якого було зареєстровано іпотеку та внесено відповідний запис №32057766 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також було прийнято рішення про державну реєстрацію обтяження за індексним №47415944, відповідно до якого було зареєстровано заборону на вказане нерухоме майно та внесено відповідний запис №32057618 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
При цьому, відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Врахувавши визнання оспорюваних договорів купівлі-продажу  квартири та машиномісця недійсними, витребування квартири від відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_3 та не мав права передавати зазначене нерухоме майно в іпотеку та укладати відповідний договір. 
У зв`язку із зазначеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір іпотеки, укладений 19.06.2019 року між громадянином Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, та ОСОБА_4 , як іпотекодержателем, є недійсним, оскільки суперечить положенням ст.5 Закону України «Про іпотеку», через відсутність у відповідача ОСОБА_1 права власності на квартиру, яку було передано останнім в іпотеку шляхом укладення зазначеного договору. Відповідно, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що  запис про іпотеку №32057766 від 19.06.2019 року, а також запис про заборону на нерухоме майно №32057618 від 19.06.2019 року, підлягають скасуванню з метою ефективного захисту порушеного права позивача.
З урахуванням зазначеного,   колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність та обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» до ОСОБА_2 , громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними та витребування нерухомого майна в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги вказаного висновку не спростовують та фактично зводяться до переоцінки доказів.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Петриченко Алли Ігорівни.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Петриченко Алли Ігорівни залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.
 
Повний текст судового рішення складено 21 грудня 2020 року.

Головуючий:                                              Судді: