Справа № 751/4320/20 	Головуючий у 1 інстанції Деркач О. Г. 	
Провадження № 33/4823/431/20 	  	
Категорія - ч.6 ст. 481 МК України  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді  Демченка О.В., 
представника Північної митниці Держмитслужби – Ворушила М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 жовтня 2020 року, 

                                    В С Т А Н О В И В :

Вка   Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого  за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «HYUNDAI SANTA FE», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
Як встановив суд, 02.06.2020 року, о 04 год. 48 хв., у зону митного контролю пункту пропуску “Нові Яриловичі” Північної митниці Держмитслужби у напрямку в`їзд до митої території України по зеленому коридору заїхав легковий автомобіль марки “MERCEDES-BENZ 313CDI”, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 . У ході проведення перевірочних заходів встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься у ПІК “Автотранспортні засоби” ЄАІС Держмитслужби, громадянином України ОСОБА_2 12.05.2018 pоку у митному режимі “тимчасове ввезення до 60 днів” в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС (митниця ввезення UA10204) з метою особистого використання на території України терміном до 60 днів було ввезено автомобіль марки “HYUNDAI SANTA FE”, д.р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . у вказаний строк ОСОБА_1 не виконав взятих на себе зобов`язань і не вивіз транспортний засіб з території України, це правопорушення, яке являється триваючим, він продовжував скоювати до 02.06.2020 р. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та провадження по справі закрити. Звертає увагу, що копію постанови він отримав простою кореспонденцією 12 листопада 2020 року, а тому постанову суду оскаржив поза строком апеляційного оскарження. Вказує, що поза увагою суду залишився той факт, що його автомобіль зламався і він не мав можливості вивезти його за межі митної території України, і на даний час автомобіль перебуває у несправному стані. Вказує на неправильну кваліфікацію його дій за ч. 6 ст. 481 МК України, адже, на думку апелянта, станом на дату ввезення ним транспортного засобу 12.05.2018 року перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять днів, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, як окремий склад адміністративного правопорушення, Митним кодексом не передбачався. Вважає безпідставними твердження суду про вчинення ним тривалого правопорушення, що підпадає під ознаки ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки на переконання апелянта, його дії підпадають під ознаки ч. 3 ст. 481 МК України в редакції, чинній на момент початку перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу. Зазначає, що таке адміністративне стягнення є непропорційним вчиненню правопорушення, адже він кваліфікований спеціаліст, не маючи роботи в Україні, тяжкою працею заробляв кошти за кордоном на різних важких роботах для придбання транспортного засобу для сім`ї, а його конфіскація  є великою моральною шкодою. 
На адресу апеляційного суду ОСОБА_1 надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що скаргу підтримує в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.
Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст.ст. 245,252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст.481 МК України, за обставин, викладених у протоколі. Фактичні обставини справи ОСОБА_1 не оскаржуються.
Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
За змістом ч.5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 12.05.2018 p., у митному режимі “тимчасове ввезення до 60 днів” в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС (митниця ввезення UA10204) з метою особистого використання на території України терміном до 60 днів було ввезено автомобіль марки «HYUNDAI SANTA FE», д.р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . ОСОБА_2 зобов`язаний був вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України в строк до 31.05.2018 року, але станом на 02.06.2020 року транспортний засіб марки «HYUNDAI SANTA FE», д.р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , не вивезено за межі митної території України, у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування, імпорту (випуск для вільного обігу) не поміщений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення. Перевищення встановленого відповідно до ч.4 ст.380 МК України строку тимчасового ввезення транспортного засобу склала більше, ніж на тридцять діб. Документів, підтверджуючих аварії, дії обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб або звернень, заяв згідно з інформацією, наявною в АСМО “Інспектор” модуль “Заяви підприємств та осіб”, до митних органів гр. ОСОБА_2 не надав. 
Строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 12.05.2019 року. З 13.05.2019 року почалась бездіяльність громадянина України ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення. Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.
Факт вчинення порушення митних правил об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0449/10200/20 від 02.06.2020 року, який визначає місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил за ч.6 ст. 481 МК України (а.с.2-5); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02.06.2020, витяги з ЄАІС та АСМО «Інспектор» на момент складання протоколу (а.с.11-17), що  підтверджують наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу порушення митних правил, визначених ч.6 ст. 481 МК України, а саме, перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.
Відповідно ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді тощо.
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Висновки суду 1 інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, тобто перевищення ним строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більш ніж на 30 діб, є правильними. 
Враховуючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості, факт вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК, за обставин, викладених в протоколі від 02.06.2020 року, знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Твердження в апеляційній скарзі щодо несправностей його автомобіля і те, що він не мав можливості вивезти його за межі митної території України, безпідставні та не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил. 
Доводи апелянта щодо неправильної кваліфікації його дій за ч. 6 ст. 481 МК України не заслуговують на увагу, оскільки згідно чинного законодавства України, станом на травень місяць 2018 року диспозиція ст. 481 МК України передбачала відповідальність за перевищення, відповідно до цього Кодексу, строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України.
Вказана стаття МК України складалась із трьох частин і санкція будь-якої із її частин не передбачала додаткового виду стягнення у виді конфіскації транспортних засобів чи товарів.
Крім цього, Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 481 МК України. Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня наступного за днем опублікування цього Закону.
Згідно викладених змін, стаття 481 МК України містить у собі 6 частин.
Однак, Законом України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.
Частина 6 ст. 481 МК України передбачає адміністративну відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування і тягнуть за собою накладення штрафу або конфіскацію таких транспортних засобів.
Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складання протоколу 02.06.2020 року своє зобов`язання не виконав і продовжував протиправну бездіяльність.
Отже, триваюче правопорушення, вчинене ОСОБА_1 було виявлено 02.06.2020 року і таким чином вказана дата є моментом закінчення триваючого правопорушення. Місцевий суд дійшов правильного висновку, що вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч.6 ст.481 МК України.
Враховуючи дані обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не порушені процесуальні права та законні інтереси апелянта. 
Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ч.6 ст. 481 МК України, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.
За таких обставин постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України кваліфіковані вірно.
Апеляційний суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. З метою забезпечення права на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за можливе поновити авторові апеляційної скарги строк на її подачу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 247, 280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, – залишити без змін.
Постанова вступає в законну силу негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. В. Демченко