Справа № 991/10002/20
Провадження1-кс/991/10253/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року                                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця майна - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 12015100100003812 від 01.04.2015 року,
В С Т А Н О В И В:
       До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 року, досудове розслідування в якому здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КПК України.
У клопотанні прокурор просив накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 року, вилучені під час обшуку, проведеного 18.11.2020 р. за адресою:  АДРЕСА_1 , а саме: флеш-носій USB металевого кольору із написом «Yaroslava»; мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 ; ноутбук ASUS UX360U s/n: JANOWUIRR01342E.
В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 року, досудове розслідування в якому здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КПК України, зокрема, за фактом розтрати грошових коштів службовими особами Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі – ДП «Держінформ`юст») в ході оплати наданих послуг та поставлених товарів ТОВ «Астен-МН» згідно договору КТ 25 від 22.01.2014, а також додаткових угод № 1 та № 2 від 26.01.2014 та 09.09.2014 до вищевказаного договору, на виконання якого підписано акти виконаних робіт, з згідно яких ТОВ «Астен-МН» нібито реалізувало для ДП «Держінформ`юст» систему відеоконференцзв`язку та ІР телефонії в кількості 1148 шт., програмне забезпечення «TrueConf» (унікальні коди) в кількості 1126 шт., виконало роботипо доставці, монтажу обладнання, інсталяції програмного забезпечення, тестування справності системи, навчання та атестацію персоналу по роботі із вказаною системою, хоча фактично зазначені роботи проводили працівники самого ДП «Держінформ`юст», а в такий спосіб службові особи державного підприємства безпідставно оплатили ТОВ «Астен-МН» 5 971 172, 5 грн. за нібито виконання зазначених робіт; а також за фактом привласнення службовими особами ДП «Держінформ`юст» грошових коштів ДП «Держінформ`юст» шляхом безпідставної оплати на рахунки ТОВ «Астен-МН» грошових коштів у розмірі 6 756 000, 00 грн. за програму «TrueConf-Client», яка була безкоштовною та вже була у власності ДП «Держінформ`юст». 
Як вбачається зі змісту клопотання, в ході досудового розслідування було встановлено, що для приховання слідів вчиненого злочину та легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом, службові особи ДП «Держінформ`юст» спільно із службовими особами ТОВ «Астен-МН», перерахували ці кошти на рахунки пов`язаних та/або підконтрольних підприємств. Так, ТОВ «Астен-МН» документально відобразило придбання комплектів обладнання системи відеоконференцзв`язку та вказаного вище програмного забезпечення «TrueConf» у ТОВ «Зуївський Енергомеханічний Завод». Виконання робіт з доставки, монтажу, генерації програмного забезпечення робочого місця, інсталяції та налагодження програмного забезпечення, тестування системи, навчання та атестації виконано нібито працівниками ТОВ «Консоль Інвест», ТОВ «Юні Текс» та ТОВ «Техно-Торг 2011». В свою чергу, ТОВ «Зуївський Енергомеханічний Завод» документально відобразило придбання програмного забезпечення «TrueConf» у компанії-нерезидента Ceterum Limited.
Як вбачається зі змісту клопотання, в рамках даного кримінального провадження 18 листопада 2020 року на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 16.11.2020 р. у справі № 991/93396/20 проведено обшук за місцем проживання колишнього директора ДП «Держінформ`юст» ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого, серед іншого, виявлено та вилучено: флеш-носій USB металевого кольору із написом «Yaroslava»; мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 ; ноутбук ASUS UX360U s/n: JANOWUIRR01342E.
Проведеним оглядом вказаних речей встановлено, що відповідні речі містять інформацію, яка має значення для підтвердження обставин, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, а тому постановою детектива НАБУ ОСОБА_5 від 27.11.2020 р. вказані предмети визнано речовими доказами.
Таким чином, з огляду на вищевикладене в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказані вилучені речі, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні. 
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, просив задовольнити в повному обсязі.
Власник майна  ОСОБА_4  заперечував проти задоволення клопотання про арешт майна, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що клопотання прокурора є безпідставним, необгрунтованим та не відповідає вимогам КПК України з тих підстав, що (1) зазначені електронні носії інформації не були зазначені в ухвалі суду; (2) перелічені вище електронні пристрої не містять відомостей про кримінальні правопорушення, які розслідуються у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 року; (3) аналіз ст. 98 КПК України свідчить про те, що відповідні електронні пристрої, вилучені детективом, не є речовими доказами у даному кримінальному провадженні; (4) копіювання інформації, що міститься на електронних носіях, було успішно виконано органом досудового розслідування під час огляду відповідних речей; (5) прокурор подав клопотання про арешт майна через 19 днів після вилучення майна, що суперечить ч. 5 ст. 171 КПК України. Крім того, зазначив, що за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та детектива, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в ході обшуку 18.11.2020 р. у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 року, ухвалою Вищого антикорупційного суду від 26.11.2020 р. у справі № 991/9657/20 зобов`язано прокурора ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 флеш-носій з написом «Yaroslava»; мобільний телефон Samsung Galaxy A5(imei НОМЕР_2 ); ноутбук ASUS model UX360U, однак, станом на день розгляду клопотання відповідне майно його власнику не повернуто, а прокурором фактично проігноровано зазначену ухвалу слідчого судді.
Слідчий суддя, ознайомившись із поданим клопотанням про арешт майна, а також доданими до нього матеріалами, заслухавши пояснення та заперечення учасників кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. 
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе:
- необхідність такого арешту;
- наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, щодо якого вирішується питання про арешт.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України, у випадку арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 
1)        правову підставу для арешту майна; 
2)        можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;
3)        розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 
4)        наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 року, досудове розслідування в якому здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КПК України, зокрема, за фактом розтрати грошових коштів службовими особами Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі – ДП «Держінформ`юст») в ході оплати наданих послуг та поставлених товарів ТОВ «Астен-МН» згідно договору КТ 25 від 22.01.2014, а також додаткових угод № 1 та № 2 від 26.01.2014 та 09.09.2014 до вищевказаного договору, на виконання якого підписано акти виконаних робіт, з згідно яких ТОВ «Астен-МН» нібито реалізувало для ДП «Держінформ`юст» систему відеоконференцзв`язку та ІР телефонії в кількості 1148 шт., програмне забезпечення «TrueConf» (унікальні коди) в кількості 1126 шт., виконало роботипо доставці, монтажу обладнання, інсталяції програмного забезпечення, тестування справності системи, навчання та атестацію персоналу по роботі із вказаною системою, хоча фактично зазначені роботи проводили працівники самого ДП «Держінформ`юст», а в такий спосіб службові особи державного підприємства безпідставно оплатили ТОВ «Астен-МН» 5 971 172, 5 грн. за нібито виконання зазначених робіт; а також за фактом привласнення службовими особами ДП «Держінформ`юст» грошових коштів ДП «Держінформ`юст» шляхом безпідставної оплати на рахунки ТОВ «Астен-МН» грошових коштів у розмірі 6 756 000, 00 грн. за програму «TrueConf-Client», яка була безкоштовною та вже була у власності ДП «Держінформ`юст».
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 16.11.2020 р. по справі № 991/9396/20 надано дозвіл на проведення обшуку у житлі ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення наступних речей та документів, а саме: мобільні телефони, сім-картки операторів мобільного зв`язку, які містять відомості про обставини злочину у кримінальному провадженні № 12015100100003812 та за допомогою яких підтримувався зв`язок з іншими співучасниками зазначеного злочину, носії електронної інформації у вигляді предметів накопичення, зберігання та передачі електронної інформації, у тому числі оптичних носіїв інформації (компакт-диски), флеш-накопичувачів, флеш-карт накопичувачів або інших карт пам`яті всіх видів, з`ємних накопичувальних пристроїв, комп`ютерної техніки, ноутбуків, нетбуків, планшетів та інших носіїв електронної інформації, на яких містяться відомості про кримінальні правопорушення, які розслідуються в кримінальному провадженні № 12015100100003812, або за допомогою яких через електронні пошти або програми через мережу Інтернет (у тому числі Viber, WhatsApp, Telegram, Line, ICQ, Skype, WeChat та інші месенджери), соціальну мережу «Facebook» та інші соціальні мережі, передавалась інформація, яка стосується вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються в кримінальному провадженні № 12015100100003812.
В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 р. на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 16.11.2020 р. по справі № 991/9396/20 18.11.2020 р. детективами Національного антикорупційного бюро України проведено обшук у житлі ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого, серед іншого, виявлено та вилучено майно: флеш-носій USB металевого кольору із написом «Yaroslava»; мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 ; ноутбук ASUS UX360U s/n: JANOWUIRR01342E, що підтверджується протоколом обшуку від 18.11.2020 р. та додатком до протоколу обшуку у вигляді опису вилучених речей та документів (а.с. 42-51).
Належність зазначеного майна ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорювалась.
Згідно протоколу обшуку від 18.11.2020 р. (а.с. 42-51) вбачається, що оглянути внутрішнє наповнення мобільного телефону Samsung IMEI НОМЕР_1 не виявилося можливим через наявність логічного захисту, а також відмовою власника розблокувати мобільний телефон, у зв`язку з чим його було вилучено для подальшого огляду.
Крім того, згідно протоколу обшуку від 18.11.2020 р. вбачається, що під час огляду флеш-носія USB металевого кольору із написом «Yaroslava» виявлено папку із написом «Астен-МН», у якій містилися документи, що мають значення для кримінального провадження, тому відповідний носій інформації було вилучено.
Крім цього, згідно протоколу обшуку від 18.11.2020 р., під час огляду ноутбука ASUS UX360U s/n: JANOWUIRR01342E виявлено, листування, що має значення для кримінального провадження, тому відповідний ноутбук було вилучено.
Відповідно до постанови детектива НАБУ ОСОБА_5 від 24.11.2020 р. (а.с. 53-56) за результатами огляду флеш-носій USB металевого кольору із написом «Yaroslava»; мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 ; ноутбук ASUS UX360U s/n: JANOWUIRR01342E було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 р., так як зазначені речі містять інформацію, необхідну для проведення всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки за допомогою даних речей та документів можливо встановити пов`язаність між собою Company «Ceterum Limited», ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод», ТОВ «Астен-МН» із ОСОБА_4 та іншими учасниками вчинення злочину, встановити коло осіб, причетних до протиправної схеми виведення коштів ДП «Держінформ`юст»; речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідають критеріям речового доказу, визначених ст. 98 КПК України.

Щодо накладання арешту на мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 .
Так, згідно пояснень прокурора, метою накладення арешту на вищевказане майно відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речового доказу.
Однак, до клопотання про арешт майна та в судовому засіданні прокурором не надано належних доказів на підтвердження того, що мобільний телефон Samsung IMEI  НОМЕР_1  є речовим доказом у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015  та відповідає критеріям речового доказу, визначених у ч. 1 ст. 98 КПК України, зокрема, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
В матеріалах клопотання наявний лише протокол обшуку від 18.11.2020 р., з якого вбачається, що в ході обшуку оглянути мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 не виявилося можливим через наявність логічного захисту, а також відмовою власника розблокувати мобільний телефон, у зв`язку з чим його було вилучено для подальшого огляду.
При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості, що в подальшому спеціалістам вдалося подолати логічний захист та що проводився огляд мобільного телефону Samsung IMEI НОМЕР_1 , відсутні докази, що на ньому містяться відомості, які мають значення для даного кримінального провадження, а отже відсутні підстави вважати про можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні, про можливість копіювання та надання інформації, що на ньому можливо міститься, для проведення експертного дослідження.
Факт визнання мобільного телефону Samsung IMEI НОМЕР_1 речовим доказом у кримінальному провадження шляхом винесення постанови про визнання відповідного предмету речовим доказом не свідчить про його відповідність критеріями речового доказу за відсутності підтвердження належними доказами (протокол огляду за результатами огляду відомостей, що містяться на даному предметі, пояснення спеціаліста щодо виявленої інформації на відповідному носії). 
В свою чергу, слідчий суддя враховує, що наявний в матеріалах клопотання протокол огляду предметів від 27.11.2020 р. та додатки до нього (а.с. 57-103), складеного за результатом огляду речей, вилучених в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , не містить відомостей про результати огляду вилученого в ході обшуку 18.11.2020 р. мобільного телефону Samsung IMEI НОМЕР_1 , натомість, містить інформацію про огляд мобільного телефону Samsung IMEI НОМЕР_3 , за результатами якого встановлено відсутність на вказаному мобільному телефоні відомостей, що становлять значення для кримінального провадження, а тому мобільний телефон 25.11.2020 р. повернуто представнику володільця ОСОБА_6 (а.с. 62-63).
З урахуванням тієї обставини, що відповідно до опису вилучених речей та документів, що є додатком до протоколу обшуку від 18.11.2020 р., мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_3 не вилучався, наявні підстави вважати, що імовірно оглядався саме мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 , який за результатами огляду було повернуто його власнику.
За такого, прокурором не доведено необхідність накладення арешту на мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 , не надано доказів на підтвердження того, що існує правова підстава для накладення арешту на відповідний мобільний телефон та що останній можливо використати в якості доказу для підтвердження/спростування обставин, що встановлюються в рамках кримінального провадження № 12015100100003812 від 01.04.2015, а тому в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Щодо накладення арешту на флеш-носій USB металевого кольору із написом «Yaroslava» та ноутбук ASUS UX360U s/n: JANOWUIRR01342E.
Відповідно до положень статті 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
В свою чергу, частиною 1 статті 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Так, слідчим суддею встановлено, що згідно протоколу обшуку від 14.09.2020 р., протоколу огляду предметів від 27.11.2020 р. та додатки до нього, складеного за результатом огляду речей, вилучених в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що інформація, яка міститься в ноутбуці ASUS UX360U s/n: JANOWUIRR01342E, зокрема, електронні копії документів щодо встановлення комплектів обладнання систем відеоконференцзв`язку та ІР-телефонії в підрозділах ДВС та ДРС Міністерства юстиції України, виписки із реєстрів юридичних осіб «TrueConf», має значення для даного кримінального провадження, оскільки містить інформацію, яка стосується обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зазначені відомості з твердотілого накопичувача, виявленого з даного ноутбука, були скопійовані органом досудового розслідування за участю спеціаліста – за допомогою програмного забезпечення X-Ways Forensics створено криміналістичний файл-образ зазначеного накопичувача інформації, інформаційне наповнення якого було оглянуте детективом на наявність інформації, яка може становити інтерес для кримінального провадження, та за результатом проведеного огляду файлу-образу носія даних відібрано файли, перелік яких та їх характеристики наведено в файлі-звіті «Відібрані файли (ноутбук ASUS). html», який разом із самими файлами записано на оптичний диск; також криміналістичний файл-образ разом із журналом виготовлення файл-образа копіювався на карту пам`яті формату MicroSD Apacer 128 Gb, в каталог з іменем «Ноубук ASUS»; файл-звіт, а також фотографії об`єкта і сейф-пакета записано на оптичний диск, що є додатком до пояснення спеціаліста. В ході огляду перелік відібраних файлів та їх характеристики наведено в файлі-звіті «Відібрані файли (ноутбук ASUS). html», який роздруковано та долучено до протоколу огляду.
Крім того, згідно протоколу обшуку від 14.09.2020 р., протоколу огляду предметів від 27.11.2020 р. та додатки до нього, складеного за результатом огляду речей, вилучених в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_4  за адресою:  АДРЕСА_1 , вбачається, що інформація, яка наявна на флеш-носії USB металевого кольору із написом «Yaroslava», містить листування, що можливо свідчить про пов`язаність між собою Company «Ceterum Limited», ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод», ТОВ «Астен-МН» із ОСОБА_4 , має значення для даного кримінального провадження, оскільки містить інформацію, яка стосується обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зазначені відомості з флеш-накопичувача були скопійовані органом досудового розслідування за участю спеціаліста – за допомогою програмного забезпечення X-Ways Forensics створено криміналістичний файл-образ зазначеного накопичувача інформації, інформаційне наповнення якого було оглянуте детективом на наявність інформації, яка може становити інтерес для кримінального провадження, та за результатом проведеного огляду файлу-образу носія даних відібрано файли, перелік яких та їх характеристики наведено в файлі-звіті «Відібрані Флешка. html», який разом із самими файлами записано на оптичний диск; також криміналістичний файл-образ разом із журналом виготовлення файл-образа копіювався на оптичний диск, що є додатком до пояснення спеціаліста. В ході огляду перелік відібраних файлів та їх характеристики наведено в файлі-звіті «Відібрані Флешка. html» який роздруковано та долучено до протоколу огляду.
З урахуванням того, що вся необхідна інформація, яка має доказове значення для досудового розслідування, скопійована, а отже фактично виконані всі необхідні дії для збереження відповідного доказу – інформації/відомостей., що містяться на ноутбуці ASUS UX360U s/n: JANOWUIRR01342E та флеш-носії USB металевого кольору із написом «Yaroslava», враховуючи встановлену законом вимогу щодо якнайшвидшого повернення речового доказу його володільцю після його вилучення (ч. 1 ст. 100 КПК України), слідчий суддя вважає, що таке обмеження права власності як накладення арешту на відповідні носії електронної інформації не відповідає принципу розумності, не є співрозмірним завданням кримінального провадження.
При цьому, в ході судового розгляду встановлено, що ухвалою Вищого антикорупційного суду від 26.11.2020 р. у справі № 991/9657/20, яка набрала законної сили, було частково задоволено скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в ході обшуку, та зобов`язано прокурора ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 флеш-носій з написом «Yaroslava» та ноутбук ASUS model UX360U.
За такого, слідчим суддя дійшов висновку, що відсутні правові підстави для накладення арешту на флеш-носій USB металевого кольору із написом «Yaroslava» та ноутбук ASUS UX360U s/n: JANOWUIRR01342E, в свою чергу, прокурором не доведено необхідність накладення арешту на відповідний флеш-накопичувач, а тому в цій частині клопотання також не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слід відмовити.
Керуючись статтями 170-173, 309, 369-372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ                                                                                   ОСОБА_7