УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/413/20 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М. 
Категорія 83 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/413/20 за позовом  ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), треті особи : Кредитна спілка "Перше кредитне товариство", Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", Акціонерне товариство "ОТП Банк", про зняття арешту з майна, за апеляційною скаргою Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 серпня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Дубовік О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належать земельні ділянки, площею 0,3571 га ( кадастровий номер 1820885000:05:001:0276), а також площею 3,3451 га ( кадастровий номер 1820885000:04:001:0047), які розташовані на території с/ради Радянська Бердичівського району Житомирської області та призначені для ведення особистого селянського господарства. Окрім того, він є власником житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 .
       В межах виконавчих проваджень про стягнення з нього коштів державними виконавцями накладено арешт на вказане нерухоме майно.
       Так, 5 листопада 2009 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
       Постановою державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби від 11 березня 2010 року накладено арешт на майно боржника.
       Окрім того, 25 березня 2010 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції складено акт опису й арешту майна.
       Позивач вказує, що на даний час у провадженні Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та у Житомирському районному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження стосовно нього. Проте арешт, накладений на належне йому нерухоме майно на підставі вказаних постанов та акта опису, не знято.
       Оскільки зазначені обставини свідчать про порушення його права власності, ОСОБА_1 просив зняти арешт і скасувати заборону на відчуження вказаних земельних ділянок та житлового будинку.
       Під час розгляду до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено КС “ Перше кредитне товариство”, АТ “ ОТП Банк” та АТ “ Державний ощадний банк України”.
       Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11 серпня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
       Знято арешт із земельних ділянок, площею 0,3571 га (кадастровий номер 1820885000:05:001:0276) та площею 3,3451 га (кадастровий номер 1820885000:04:001:0047), які розташовані на території с/ради Радянська Бердичівського району Житомирської області та призначені для ведення особистого селянського господарства, а також з житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений постановами державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції від 11 березня 2010 року (номер запису обтяження 9979705) та від 5 листопада 2009 року ( номер запису обтяження 9979692).
       В задоволенні позовних вимог до Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовлено.
       Стягнуто з Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь позивача 840 грн. судового збору.
       В апеляційній скарзі Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до нього.
       Зокрема, зазначає, що на виконанні у Богунському відділі ДВС перебувало виконавче провадження №15426788 з примусового виконання судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 8 травня 2009 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки “ Перше кредитне товариство” боргу у розмірі 2333 грн. 61 коп. 14 липня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України “ Про виконавче провадження” ( в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій).
       Також у Богунському ВДВС перебувало виконавче провадження №17924648 з примусового виконання судового наказу, виданого Богунським районним судом м. Житомира 22 лютого 2010 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ “ ОТП Банк” боргу за договором кредиту у розмірі 91128 грн. 73 коп. 28 лютого 2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п.4 ч.1 ст.47 Закону України “ Про виконавче провадження” ( в редакції, чинній на час винесення цієї постанови).
       Отже, вказані виконавчі документи повернуті стягувачу без виконання. При цьому, відповідно до положень чинного на той час Закону України “ Про виконавче провадження” повернення виконавчих документів з наведених вище підстав не передбачало зняття арешту з майна боржника.
       Окрім того, звертає увагу на ту обставину, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном, що не належить боржнику.
       У письмових поясненнях позивач вказує, що відповідно до довідки КС “Перше кредитне товариство” станом на 27 квітня 2020 року у нього відсутня будь-яка заборгованість перед кредитною спілкою. Окільки строк пред`явлення виконавчого документа до виконання вже закінчився та відсутня заборгованість перед КС “ Перше кредитне товариство”, суд обґрунтовано задовольнив його позов.
       Також вказує, що ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2017 року скасовано судовий наказ про стягнення з нього на користь ПАТ “ ОТП Банк” заборгованості за кредитним договором у розмірі 91128 грн. 73 коп.
       Відповідно до приписів ч.1 п.4 ст.49 Закону України “ Про виконавче провадження” ( в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у разі скасування рішення суду, на підставі якого був виданий виконавчий документ, а також у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження підлягає закінченню.
       Вказані обставини були враховані судом, який обґрунтовано задовольнив позовні вимоги до Богунського ВДВС.
       Дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
       Судом встановлено, що позивачеві на праві приватної власності належать земельні ділянки, площею 0,3571 га ( кадастровий номер 1820885000:05:001:0276), а також площею 3,3451 га ( кадастровий номер 1820885000:04:001:0047), які розташовані на території с/ради Радянська Бердичівського району Житомирської області та призначені для ведення особистого селянського господарства. Також за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 .
       В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №15426788 з примусового виконання судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 8 травня 2009 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки “ Перше кредитне товариство” боргу у розмірі 2333 грн. 61 коп. 
       14 липня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України “ Про виконавче провадження” ( в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій).
       Також у Богунському ВДВС перебувало виконавче провадження №17924648 з примусового виконання судового наказу, виданого Богунським районним судом м. Житомира 22 лютого 2010 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ “ ОТП Банк” боргу за договором кредиту у розмірі 91128 грн.73 коп. 28 лютого 2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п.4 ч.1 ст.47 Закону України “ Про виконавче провадження” ( в редакції, чинній на час винесення цієї постанови).
        В межах зазначених виконавчих проваджень державним виконавцем 5 листопада 2009 року та 11 березня 2010 року винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
       На час звернення до суду з даним позовом у Богунському відділі ДВС відсутні виконавчі провадження стосовно позивача.
       Письмові пояснення третьої особи — АТ “ Державний ощадний банк України”, свідчать про те, що у позивача відсутня будь-яка заборгованість перед банком.
       Окрім того, наявна в матеріалах справи довідка КС “ Перше кредитне товариство” від 27 квітня 2020 року містить інформацію про відсутність будь-яких майнових претензій до ОСОБА_1 .
       Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу.
       Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
       У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
       Відповідно до п.5 ч.3 ст.11 Закону України “ Про виконавче провадження” від 21 квітня 1999 року ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
       Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
       Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України “ Про виконавче провадження” ( в редакції, яка є чинною на час пред`явлення позову) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
       Такі ж положення були закріплені й у ст.60 цього Закону у попередній редакції. 
       У п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року “ Про судову практику в справах про зняття арешту з майна” зазначено, що в разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками ( володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону України “ Про виконавче провадження”.
       У зв`язку із цим боржник не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення цього питання.
       Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилався на ту обставину, що накладення арешту на земельні ділянки та житловий будинок порушує його права, як власника цього майна. 
       Підставою обтяження належного ОСОБА_1 майна є постанови державного виконавця, винесені в межах виконавчих проваджень про стягнення із нього коштів.
       Враховуючи ту обставину, що позивач є боржником у даних виконавчих провадженнях, він позбавлений можливості ставити питання про зняття арешту з майна шляхом пред`явлення відповідного позову, оскільки законодавством у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.
       Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 2 вересня 2020 року у справі №320/5432/18.
       При цьому, Верховний Суд зазначив, що посилання позивача на положення ст.391 ЦК України щодо захисту права власності є безпідставним, оскільки між сторонами відсутній спір про право власності на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, тобто арешт майна не пов`язаний зі спором про право на це майно, та може бути знятий державним виконавцем у порядку, передбаченому Законом України “ Про виконавче провадження”, або шляхом звернення боржника до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця.
       Таким чином, рішення в частині задоволення позовних вимог до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення,- про відмову у задоволенні цих позовних вимог.
       В решті рішення не оскаржується, отже не є предметом апеляційного перегляду.

       Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) задовольнити.
       Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 серпня 2020 року в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
       Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна.
       Рішення в частині стягнення з Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. судового збору скасувати.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       
       Головуюча Судді: