ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1986/20 Справа № 201/13833/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ “Приватбанк” про стягнення грошових коштів.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 14 вересня 2012 року між ним та ПАТ КБ “Приватбанк” був укладений депозитний договір №SAMDN25000728778600, вклад «Мультивалютний накопичувальний, 12 місяців», за умовами якого ним було внесено на особистий рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 42000 доларів США з відсотковою ставкою 10% річних на строк 12 місяців (365 днів по 14 вересня 2013 року). 14 вересня 2013 року договір №SAMDN25000728778600 був автоматично пролонгований. 17 вересня 2014 року позивач у зв`язку із закінченням договору, звернувся до місцевого відділення ПАТ КБ “Приватбанк” смт.Лисянка Черкаської області з вимогою про повернення вкладу та процентів по ньому, однак йому було відмовлено. 29 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ “Приватбанк” з письмовою заявою щодо не продовження терміну дії договору та повернення грошових коштів за депозитним договором та нарахованих відсотків. Відповідями банку йому фактично було відмовлено у видачі коштів та виконанні інших вимог. У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ “Приватбанк” про визнання відмови в поверненні вкладу та процентів такою, що не відповідає вимогам закону та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2015 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено ОСОБА_1 частково. Визнано відмову ПАТ КБ “Приватбанк” у поверненні ОСОБА_1 суми вкладу та процентів такою, що не відповідає вимогам закону. Зобов`язано ПАТ КБ “Приватбанк” (м. Дніпропетровськ, вул. Наб. Перемоги, 50, ЄДРПОУ 14360570) повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) суму вкладу за договором №SAMDN25000728778600 від 14 вересня 2012 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 – 29 708 грн.; по особовому рахунку № НОМЕР_1 – 63 200,00 долари США. Зобов`язано ПАТ КБ “Приватбанк” (м. Дніпропетровськ, вул. Наб. Перемоги, 50, ЄДРПОУ 14360570) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) відсотки по особовому рахунку № НОМЕР_3 та по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 15 вересня 2013 року по 14 вересня 2014 року та за період з 15 вересня 2014 року по 03 лютого 2015 року. Зобов`язано ПАТ КБ “Приватбанк” (м. Дніпропетровськ, вул. Наб. Перемоги, 50, ЄДРПОУ 14360570) здійснити виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) з повернення суми депозитного вкладу за договором № SAMDN25000728778600 від 14 вересня 2012 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 – у розмірі 29708 грн.; по особовому рахунку № НОМЕР_1 – у розмірі 63 200,00 долари США та відсоткам за період з 15 вересня 2013 року по 14 вересня 2014 року одним платежем протягом одного банківського дня готівкою. Стягнуто з ПАТ КБ “Приватбанк” (м. Дніпропетровськ, вул. Наб. Перемоги, 50, ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 3 654 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. ПАТ КБ “Приватбанк” вказане судове рішення не виконано. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПАТ КБ “Приватбанк” на його користь пеню в розмірі 3% річних за період з 15 вересня 2014 року по 14 вересня 2016 року, що становить 3792 доларів США та 1782 грн., пеню в розмірі 3% за кожний день прострочення повернення суми вкладу за період з 15 вересня 2014 року по 15 вересня 2016 року в розмірі 1 385 976 доларів США та 651 321 грн.; 3 900 доларів США поповнення депозиту, які не були предметом судового розгляду через відсутність відповідних відомостей та 10% річних на цю суму за період з 18 жовтня 2013 року по 14 вересня 2016 року, що становить 743,67 доларів США; також позивач просив суд зобов`язати ПАТ КБ “Приватбанк” здійснити належні виплати грошових коштів одним платежем протягом одного банківського дня готівкою, як вони були внесені готівкою.
       Заочним рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2017 року  частково задоволено позовні вимоги  ОСОБА_1 . Стягнуто з ПАТ КБ “Приватбанк” на користь ОСОБА_1  пеню на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України “Про захист прав споживачів” за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 29 708 грн. за період з 15 вересня 2014 року по 15 вересня 2016 року, що становить 651 321 грн., а також три відсотки річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, що становить 1782 грн. Стягнуто з ПАТ КБ “Приватбанк” на користь ОСОБА_1  пеню на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України “Про захист прав споживачів” за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 63 200,00 доларів США (еквівалент 1 638 181 грн. 92 коп.), за період з 15 вересня 2014 року по 15 вересня 2016 року – в розмірі 35 925 329 грн. 51 коп., а також три відсотки річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 98 426 грн. В задоволені позовних вимог в іншій частині відмовлено. Стягнуто з ПАТ КБ “Приватбанк” на користь держави судовий збір в розмірі 6 890 грн. (т.1 а.с.63-67).
       Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2018 року заяву ПАТ КБ “Приватбанк” про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2017 року залишено без задоволення (т.2 а.с.60, 61).
Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2020 року ухвалено зазначити в резолютивній частині рішення про те, що: за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 29708 грн. за період з 15 вересня 2014 року по 15 вересня 2016 року, що становить 651321 грн., а також три відсотки річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, що становить 1782 грн. – стягнуто за договором № SAMDN25000728778600 від 14 вересня 2012 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 ; за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 63 200,00 доларів США (еквівалент 1 638 181 грн. 92 коп.), за період з 15 вересня 2014 року по 15 вересня 2016 року – в розмірі 35 925 329 грн. 51 коп., а також три відсотки річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 98 426 грн. – стягнуто по особовому рахунку № НОМЕР_1 (т.4 а.с.102, 103).
В апеляційній скарзі АТ КБ “Приватбанк” просить рішення суду від 24 січня 2017 року скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. В іншій частині рішення суду не оскаржується.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
З матеріалів справи вбачається 14 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ “Приватбанк” був укладений депозитний договір №SAMDN25000728778600, вклад «Мультивалютний накопичувальний, 12 місяців», за умовами якого ОСОБА_1 було внесено на особистий рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 42000 доларів США з відсотковою ставкою 10% річних на строк 12 місяців (365 днів по 14 вересня 2013 року).         
14 вересня 2013 року договір №SAMDN25000728778600 був автоматично пролонгований.
29 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ “Приватбанк” з письмовою заявою щодо не продовження терміну дії договору та повернення грошових коштів за депозитним договором та нарахованих відсотків. 
Відповідями банку було відмовлено позивачу у видачі коштів та виконанні інших вимог. 
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ “Приватбанк” про визнання відмови в поверненні вкладу та процентів такою, що не відповідає вимогам закону та зобов`язання вчинити певні дії (справа №201/12408/14-ц)
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2015 року у справі №201/12408/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ “Приватбанк” про визнання відмови в повернені вкладу та процентів такою, що не відповідає вимогам закону та зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ “Приватбанк” про визнання відмови в повернені вкладу та процентів такою, що не відповідає вимогам закону та зобов`язання вчинити певні дії (т.1 а.с.25, 26).
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано відмову ПАТ КБ “Приватбанк” у поверненні ОСОБА_1 суми вкладу та процентів такою, що не відповідає вимогам закону. Зобов`язано ПАТ КБ “Приватбанк” (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ЄДРПОУ 14360570) повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) суму вкладу за договором №SAMDN25000728778600 від 14 вересня 2012 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 – 29 708,00 грн.; по особовому рахунку № НОМЕР_1 – 63 200,00 долари США. Зобов`язано ПАТ КБ “Приватбанк” (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ЄДРПОУ 14360570) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) відсотки по особовому рахунку № НОМЕР_3 та по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 15 вересня 2013 року по 14 вересня 2014 року та за період з 15 вересня 2014 року по 03 лютого 2015 року. Зобов`язано ПАТ КБ “Приватбанк” (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ЄДРПОУ 14360570) здійснити виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) з повернення суми депозитного вкладу за договором № SAMDN25000728778600 від 14 вересня 2012 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 – у розмірі 29 708 грн.; по особовому рахунку № НОМЕР_1 – у розмірі 63 200,00 долари США та відсоткам за період з 15 вересня 2013 року по 14 вересня 2014 року одним платежем протягом одного банківського дня готівкою. Стягнуто з ПАТ КБ “Приватбанк” (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 3 654 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (т.1 а.с.27-30).
       Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2015 року касаційну скаргу ПАТ КБ “Приватбанк” відхилено. Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року залишено без змін (т.1 а.с.31, 32).
       У справі встановлено, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року не виконано.
       Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами у цій справі, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПАТ КБ “Приватбанк” на його користь пеню в розмірі 3% річних за період з 15 вересня 2014 року по 14 вересня 2016 року, що становить 3792,00 доларів США та 1782 грн., пеню в розмірі 3% за кожний день прострочення повернення суми вкладу за період з 15 вересня 2014 року по 15 вересня 2016 року в розмірі 1 385 976,00 доларів США та 651 321 грн.; 3 900,00 доларів США поповнення депозиту, які не були предметом судового розгляду через відсутність відповідних відомостей та 10% річних на цю суму за період з 18 жовтня 2013 року по 14 вересня 2016 року, що становить 743,67 доларів США; також позивач просив суд зобов`язати ПАТ КБ “Приватбанк” здійснити належні виплати грошових коштів одним платежем протягом одного банківського дня готівкою, як вони були внесені готівкою.
Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість в частині стягнення з відповідача пені на підставі ч.5 ст.10 Закону України “Про захист прав споживачів” за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 29 708 грн. за період з 15 вересня 2014 року по 15 вересня 2016 року, що становить 651 321 грн., а також три відсотки річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, що становить 1782 грн. за договором № SAMDN25000728778600 від 14 вересня 2012 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 , а також пеню на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України “Про захист прав споживачів” за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 63 200,00 доларів США (еквівалент 1 638 181 грн. 92 коп.), за період з 15 вересня 2014 року по 15 вересня 2016 року – в розмірі 35 925 329 грн. 51 коп., а також три відсотки річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 98 426 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з”ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм норм матеріального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
       Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
       Відповідно до ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
       Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
       За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).
       Стаття 1 Закону України “Про захист прав споживачів” визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).
       Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України “Про захист прав споживачів”, у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
       Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.
       Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення.
       Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
       Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання.
У справі встановлено, 14 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ “Приватбанк” був укладений депозитний договір №SAMDN25000728778600, вклад «Мультивалютний накопичувальний, 12 місяців», за умовами якого ОСОБА_1 було внесено на особистий рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 42000 доларів США з відсотковою ставкою 10% річних на строк 12 місяців (365 днів по 14 вересня 2013 року).         
14 вересня 2013 року договір №SAMDN25000728778600 був автоматично пролонгований.
29 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ “Приватбанк” з письмовою заявою щодо не продовження терміну дії договору та повернення грошових коштів за депозитним договором та нарахованих відсотків. 
Позивачу було відмовлено банком у видачі коштів та виконанні інших вимог. 
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ “Приватбанк” про визнання відмови в поверненні вкладу та процентів такою, що не відповідає вимогам закону та зобов`язання вчинити певні дії (справа №201/12408/14-ц).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2015 року у справі №201/12408/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ “Приватбанк” про визнання відмови в повернені вкладу та процентів такою, що не відповідає вимогам закону та зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ “Приватбанк” про визнання відмови в повернені вкладу та процентів такою, що не відповідає вимогам закону та зобов`язання вчинити певні дії (т.1 а.с.25, 26).
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано відмову ПАТ КБ “Приватбанк” у поверненні ОСОБА_1 суми вкладу та процентів такою, що не відповідає вимогам закону. Зобов`язано ПАТ КБ “Приватбанк” (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ЄДРПОУ 14360570) повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) суму вкладу за договором №SAMDN25000728778600 від 14 вересня 2012 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 – 29 708,00 грн.; по особовому рахунку № НОМЕР_1 – 63 200,00 долари США. Зобов`язано ПАТ КБ “Приватбанк” (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ЄДРПОУ 14360570) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) відсотки по особовому рахунку № НОМЕР_3 та по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 15 вересня 2013 року по 14 вересня 2014 року та за період з 15 вересня 2014 року по 03 лютого 2015 року. Зобов`язано ПАТ КБ “Приватбанк” (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ЄДРПОУ 14360570) здійснити виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) з повернення суми депозитного вкладу за договором № SAMDN25000728778600 від 14 вересня 2012 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 – у розмірі 29 708 грн.; по особовому рахунку № НОМЕР_1 – у розмірі 63 200,00 долари США та відсоткам за період з 15 вересня 2013 року по 14 вересня 2014 року одним платежем протягом одного банківського дня готівкою. Стягнуто з ПАТ КБ “Приватбанк” (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 3 654 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (т.1 а.с.27-30).
       Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2015 року касаційну скаргу ПАТ КБ “Приватбанк” відхилено. Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року залишено без змін (т.1 а.с.31, 32).
       Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року не виконано.

        Стосовно позовних вимог позивача про стягнення з АТ КБ “Приватбанк” пені на підставі ч.5 ст.10 Закону України “Про захист прав споживачів” слід зазначити наступне.
       За змістом ч.5 ст. 10 Закону України “Про захист прав споживачів” та ч.1 ст. 1061 ЦК України, якою передбачено виплату банком вкладнику процентів на суму вкладу в розмірі, встановленому договором, вартість послуги за договором банківського вкладу - це розмір процентів, які банк має сплатити за користування коштами вкладника. 
       Встановлено, за депозитним договором №SAMDN25000728778600 від 14 вересня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ “Приватбанк”, було відкрито особові рахунки - № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 (т.4 а.с.173).
       З копії договору банківського вкладу №SAMDN25000728778600 вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_3 встановлена відсоткова ставка у розмірі 18% річних, сума вкладу - 29 708 грн.
       По особовому рахунку № НОМЕР_1 встановлена відсоткова ставка у розмірі— у розмірі 10% річних, сума вкладу - 63 200 доларів США (т.4 а.с.173).
       В апеляційній скарзі АТ КБ “Приватбанк” просили застосувати річний строк позовної давності до вимог позивача про стягнення пені, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду було ухвалено при заочному розгляді справи, у відсутність представника АТ КБ “Приватбанк”.
       Позивач у своєму позові вказав, що прострочення виконання грошового зобов`язання банком за депозитним договором почалося - 15 вересня 2014 року.
       Із позовними вимогами до АТ КБ “Приватбанк” ОСОБА_1 звернувся до суду 15 вересня 2016 року та просив стягнути суму простроченої пені за період часу — з 15 вересня 2014 року по 15 вересня 2016 року.
       Таким чином, враховуючи, що АТ КБ “Приватбанк” просили застосувати річний строк позовної давності до вимог позивача про стягнення пені, із АТ КБ “Приватбанк” на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня, на підставі ч.5 ст.10 Закону України “Про захист прав споживачів”, за період з 15 вересня 2015 року по 15 вересня 2016 року, що становить 365 днів.
       По особовому рахунку № НОМЕР_3 встановлена відсоткова ставка у розмірі 18% річних, сума вкладу - 29 708 грн.         Вартість послуги за один день прострочення становить 0,049315068 від суми вкладу (18:365). Тобто, 3% вартості послуги за 365 днів за договором банківського вкладу №SAMDN25000728778600 по особовому рахунку № НОМЕР_3 становить 16 042 грн. 32 коп. ( 0,049315068 х 3% х 29708 х 365), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
       По особовому рахунку № НОМЕР_1 процентна ставка становить 10% річних, сума вкладу 63 200 доларів США.         Вартість послуги за один день прострочення становить 0,027397260 від суми вкладу (10:365). Тобто, 3% вартості послуги за 365 днів за договором банківського вкладу №SAMDN25000728778600 по особовому рахунку № НОМЕР_1 становить 18 959, 99 доларів США ( 0,0273972603 х 3% х 63 200 доларів США х 365), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо стягнення з АТ КБ “Приватбанк” на користь ОСОБА_1 трьох відсотків річних від простроченої суми на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України слід зазначити наступне.
       Позивач вказав, що період прострочення виконання ПАТ КБ “Приватбанк” грошового зобов`язання перед ОСОБА_1 в розмірі 29 708 грн. за договором №SAMDN25000728778600 від 14 вересня 2012 року починається з 15 вересня 2014 року.
       Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовними вимогами 15 вересня 2016 року.
       Таким чином, з АТ КБ “Приватбанк” на користь позивача підлягає стягненню три відсотки річних від простроченої суми відповідно до 2 ст. 625 ЦК України, та в межах позовних вимог, тобто штраф у відповідності до визначення в ч. 2 ст. 549 ЦК України з розрахунку за прострочення виконання зобов`язання, що становить за 731 день за договором банківського вкладу №SAMDN25000728778600 по особовому рахунку № НОМЕР_3 у розмірі - 1 782 грн., а по особовому рахунку № НОМЕР_1 у розмірі - 3 792 доларів США.
       Стосовно позовних позивача про стягнення з АТ КБ “Приватбанк” на користь позивача 3900 доларів США поповнення депозиту, які не були предметом судового розгляду у цивільній справі про зобов`язання відповідача повернути позивачу суму вкладу за договором №SAMDN25000728778600 від 14 вересня 2012 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 – 29 708 грн., по особовому рахунку № НОМЕР_1 – 63 200,00 доларів США, а також відсотків за період з 15 вересня 2013 року по 14 вересня 2014 року та за період з 15 вересня 2014 року по 03 лютого 2015 року, слід зазначити, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано належних доказів на підтвердження дійсного внесення позивачем 3900 доларів США на депозитний рахунок. 
       Посилання позивача на виписку ПАТ КБ “Приватбанк” від 07 грудня 2015 року, як на доказ внесення грошових коштів на депозитний рахунок № НОМЕР_1 або № НОМЕР_3 є безпідставними, та вказану виписку надано по рахунку № НОМЕР_4 .
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу АТ КБ “Приватбанк” слід задовольнити частково, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2017 року та додаткове рішення  Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ “Приватбанк”.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” – задовольнити частково.
       Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2017 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” про стягнення грошових коштів - скасувати.
       Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” про стягнення грошових коштів — задовольнити частково.
       Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором №SAMDN25000728778600 від 14 вересня 2012 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 , розмір якого становить 29 708 грн., за період з 15 вересня 2015 року по 15 вересня 2016 року, у розмірі — 16 042 грн. 32 коп., та три відсотки річних у розмірі - 1 782 грн.
       Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором №SAMDN25000728778600 від 14 вересня 2012 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , розмір якого становить 63 200 доларів США, за період з 15 вересня 2015 року по 15 вересня 2016 року, у розмірі - 18 959, 99 доларів США, та три відсотки річних у розмірі - 3 792 доларів США.
       В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” - відмовити.
       Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на користь держави судовий збір у розмірі - 6 890 грн.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя 
Судді