Ухвала
27 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 132/1946/19
провадження № 61-17187ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., 
Коротуна В. М.,
розглянувши касаційну ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Іванівський спеціалізований кар`єр» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
У 2019 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Іванівський спеціалізований кар`єр» (далі - 
ПрАТ «Іванівський спеціалізований кар`єр») про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності. 
Позов обґрунтовано тим, що згідно статті 657 Цивільного кодексу України цей договір підлягає нотаріальному посвідченню. Проте, ПрАТ «Іванівський спеціалізований кар`єр» ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме систематично не з`являється на запрошення позивача до відповідного нотаріуса. Виходячи з наведеного, положень статей 220, 657 ЦК України, ОСОБА_1 просив суд: 1) визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 16/04 від 16 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «Іванівський спеціалізований кар`єр» дійсним; 2) визнати право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а саме: приміщення вагової літ. «И» (загальною площею 4,3 м2), димової башти (труби Д-1,50), гаражного бокса літ. «А» (загальною площею 91,5 м2) за ОСОБА_1 .
Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 26 червня 2019 року позов задоволено. 
Визнано договір купівлі-продажу нерухомого майна № 16/04 від 16 квітня 2019 року, укладений між ПрАТ «Іванівський спеціалізований кар`єр» та ОСОБА_1 дійсним.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а саме: приміщення вагової літ. И, димової башти (труби Д-1, 50), гаражного бокса літ. А. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Вінницької області Кравчука О. Л. в інтересах держави в особі Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оскаржив його в апеляційному порядку.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області Кравчука О. Л. в інтересах держави в особі Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задоволено.
Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 26 червня 2019 року скасовано та ухвалено нове.
У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до ПрАТ «Іванівський спеціалізований кар`єр» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності - відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
У листопаді 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду 
від 21 жовтня 2020 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
Предметом спору у цій справі є вимоги немайнового та майновго характеру:  визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на приміщення вагової літ. «И» (загальною площею 4,3 м2), димової башти (труби Д-1,50), гаражного бокса літ. «А» (загальною площею 91,5 м2), вартість якого згідно вищевказаного договору складає - 160 502,40 грн.
Заявлена вимога майнового характеру є такою, що станом на 01 січня 
2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 100 = 210 200, 00 грн).
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише 
за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову 
в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб.
Згідно частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 
2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 
4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
Справа № 132/1946/19 в частині позовних вимог немайнового характеру є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.
Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі або у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Іванівський спеціалізований кар`єр» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:	М. Є. Червинська      С. Ю. Бурлаков     В. М. Коротун