ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/19826/18	Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М. 	
Провадження № 22-ц/817/30/20 	Суддя - доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 301030500 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Парандюк Т. С., Сташків Б. І., 
за участю секретаря - Боднар Р.В. 
та сторін: позивача ОСОБА_1 , її адвоката Рукавця О.В., відповідача ОСОБА_2 , його адвоката Ізай Р.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/19826/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року, ухвалену суддею Грицак Р.М., повний текст якої складений 30 серпня 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спадковим майном, -
В С Т А Н О В И В:
у жовтні 2018 року  ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача не чинити перешкод у здійсненні нею права користування спадковим майном, як особі, яка прийняла спадщину після померлого, зокрема, у спосіб надання ключів від вхідних дверей квартири.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року позов — задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у здійснення права користування спадковим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , як особі, яка прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3 у спосіб надання ключів ОСОБА_1 від вхідних дверей квартири (том 1, а.с. 83-85).
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 08 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 — залишено без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року — залишено без змін.
Поновлено дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року.
Судові витрати покладено на сторони в межах ними понесеними (том 1, а.с. 164-166).
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 вересня 2020 року касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 08 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спадковим майном — закрито (том 1, а.с. 209-210).
16 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області з заявою про роз`яснення рішення суду, а саме: зобов`язати відповідачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 передати ключі від спірної квартири за адресою: АДРЕСА_2 в присутності виконавця з перевіркою, що дані ключі відчиняють двері даної квартири. В обґрунтування вказаної заяви зазначила, що після набрання рішення суду законної сили, виникла необхідність в роз`ясненні порядку виконання даного рішення, так як відповідачі всіляко перешкоджають виконанню даного рішення шляхом обману, підсовуючи ключі, якими неможливо відчинити двері (том 1, а.с. 177).
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2019 року роз`яснено рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року у цивільній справі №607/19826/18 вказавши, що даним судовим рішенням зобов`язано відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у здійсненні права користування спадковим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , у спосіб надання ключів ОСОБА_1 від вхідних дверей вказаної квартири в присутності державного (приватного) виконавця з перевіркою, що дані ключі відчиняють двері даної квартири (том 1, а.с. 180-181).
В апеляційній скарзі ОСОБА_2  просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення — відмовити, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що суд першої інстанції фактично постановив рішення про спосіб виконання рішення суду, по суті навіть додаткове рішення, а не роз`яснив, яким чином виконувати рішення суду, яке набрало законної сили. Суд не врахував, що рішення суду вже виконане. Заявник ОСОБА_1 не вказала про будь-які неточності, незрозумілість, неоднозначність тлумачення рішення суду, що могло б бути усунуто шляхом роз`яснення його змісту.
Позивач не скористалася своїм правом на відзив.
У судовому засіданні  ОСОБА_2 та його представник адвокат Ізай Р.О. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.
ОСОБА_1 та її адвокат Рукавець О.В. апеляційної скарги не визнали, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи заяву про роз`яснення рішення суду, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач перешкоджає виконанню даного рішення надаючи позивачу ключі, якими неможливо відчинити двері квартири, тому, останній діючи недобросовісно, користується неясністю резолютивної частини рішення, щодо визначеного судом способу його виконання, в результаті чого рішення суду не виконане.
Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає встановленим обставинам, нормам процесуального права.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Згідно із положеннями частини третьої статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Роз`яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.
Як правило, роз`ясненню підлягає резолютивна частина судового рішення, яка повинна містити чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення або інших заявлених вимог.
При цьому особи, які ініціювали роз`яснення, у відповідній заяві мають вказати: що саме у резолютивній частині судового рішення є незрозумілим; варіанти тлумачення судового рішення; як саме невизначеність та нечіткість резолютивної частини судового рішення може вплинути на ефективність його виконання.
Поряд з резолютивною частиною судового рішення може бути роз`яснена і мотивувальна частина. Потреба у цьому виникає у разі необхідності підтвердження преюдиціально встановленого факту чи правовідношення, визнаного судовим рішенням, що вступило в законну силу.
У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 “Про судове рішення у цивільній справі” зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.
Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Таким чином, роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі, однак шляхом постановлення ухвали про роз`яснення суд не вправі змінювати суть самого рішення.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року, яке залишене без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 08 липня 2019 року, позов — задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у здійснення права користування спадковим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , як особі, яка прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3 у спосіб надання ключів ОСОБА_1 від вхідних дверей квартири (том 1, а.с. 83-85, 164-166).
Судом встановлено, що дане рішення не виконане. Заявник ОСОБА_2  в апеляційній скарзі також визнає факт невиконання рішення суду, при цьому пояснюючи, що ним ключі від квартири АДРЕСА_1 були надіслані ОСОБА_1 через Нову пошту, за місцем реєстрації останньої, які вона не отримувала.
Також із поданої ОСОБА_1 заяви про роз`яснення рішення суду вбачається, відповідач перешкоджає виконанню даного рішення, надаючи позивачу ключі, якими неможливо відчинити двері квартири, а тому виникла потреба в роз`яснені даного рішення.
Не заслуговують на увагу доводи заявника, що суд першої інстанції фактично постановив ухвалу про зміну способу виконання рішення, оскільки в рішенні суду від 14.03.2019 вказано зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у здійснення права користування спадковим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 у спосіб надання ключів ОСОБА_1 від вхідних дверей квартири, тобто спосіб виконання рішення судом не змінювався.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року — залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 09 жовтня 2020 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому дію ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року слід поновити.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  — залишити без задоволення.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року — залишити без змін.
Поновити дію ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 грудня 2020 року.

Головуючий 
Судді