СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2020 р.                                                                   Справа № 905/1360/19  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя                 Лакіза В.В., суддя  Мартюхіна Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,
представників сторін:
апелянта - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області             Літвиненко О.В., посвідчення №0250 від 27.11.2018,
позивача - Домненко В.В. на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,
відповідача - не з`явився,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. (вх. №2614 Д/2) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 11.09.2020, постановлену у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Макаровою Ю.В., час проголошення ухвали - 16:05год., дата складання повного тексту ухвали - 14.09.2020, у справі № 905/1360/19 
за позовом Десятого воєнізованого гірничорятувального загону, м. Мирноград Донецької області,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське", м. Родинське,                м. Покровськ Донецької області,
про зобов`язання укласти договір

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.09.2019 затверджено укладену 26.08.2019 між Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном та Товариством з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" мирову угоду.
В ухвалі суду про затвердження мирової угоди зазначено, що вона є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження".
01.09.2020 до Господарського суду Донецької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В., в якій відповідач просить суд визнати протиправними дії приватного виконавця Літвиненка О.В. щодо відмови зняти арешт з грошових коштів, що належать ТОВ "Краснолиманське", у розмірі наявного грошового зобов`язання з виплати заробітної плати; зобов`язати приватного виконавця Літвиненка О.В. зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк", у розмірі 104 366 174, 09грн наявного грошового зобов`язання з виплати заробітної плати за період з 01.11.2019 по 30.06.2020.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.09.2020 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвіненко О.В. задоволено; визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвіненка О.В. щодо відмови зняти арешт з грошових коштів, належних ТОВ "Краснолиманське", у розмірі наявного грошового зобов`язання з виплати заробітної плати; зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Донецької області  Літвіненка О.В. зняти арешт з грошових коштів, належних Товариству з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" у розмірі наявного грошового зобов`язання з виплати заробітної плати, що становить 104 366 174, 09грн, які розміщені на поточному рахунку НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк" (код ЄДРПОУ 21580639, код банку 322540).
Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень. У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.
Місцевим господарським судом встановлено, що боржник звертався до виконавця із заявою про виникнення в нього зобов`язань з виплати заробітної плати в певному розмірі та просив зняти арешт з відповідної суми коштів на рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк" та надав документи у підтвердження цих обставин; суд дійшов висновку, що вказана заява боржника була відхилена виконавцем  неправомірно. За наведених обставин, враховуючи відомості з довідки АТ "Комерційний Індустріальний Банк" №30-2783 від 16.06.2020 щодо рахунку боржника НОМЕР_1 , суд дійшов висновку, що скаржник довів, що вказаний рахунок використовується, зокрема, і для виплати заробітної плати працівникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" та на зобов`язання в цій частині забороняється накладення арешту відповідно до закону.
Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду від 11.09.2020, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області  Літвиненко О.В. звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати; у задоволенні скарги ТОВ "Краснолиманське" на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області  Літвиненка О.В.  щодо відмови зняти арешт з грошових коштів просить відмовити повністю.
Свої вимоги апелянт обгрунтовує тим, що законодавством не передбачено чіткого переліку поточних рахунків із спеціальним режимом використання, на які заборонено накладати арешт, і приватним виконавцем не зверталося стягнення на жодні із перелічених коштів, визначених статтею 73 Закону України "Про виконавче провадження", на які не може бути звернено стягнення.
Крім того, апелянт вказує, що Верховний Суд у постанові від 19.05.2020 у справі №905/361/19 вказав, що рахунок, який використовується для зберігання коштів для виплати заробітної плати не є рахунком зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено. Таким чином, апелянт вважає, що ним правомірно було відмовлено у знятті арешту з рахунку боржника.
Також апелянт зазначає, що ТОВ "Краснолиманське" вже зверталось до місцевого господарського суду зі скаргою на дії приватного виконавця, в якій просив скасувати постанову приватного виконавця в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк", і ухвалою Господарського суду Донецької області від 30.06.2020 у даній справі у задоволенні скарги було відмовлено.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. на ухвалу Господарського суду Донецької області від 11.09.2020 у справі №905/1360/19; встановлено сторонам строк до 28.10.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту; встановлено учасникам справи строк до 28.10.2020 для подання до суду заяв і клопотань; призначено справу до розгляду на 05.11.2020 о 12:10год.
29.10.2020 (27.10.2020 подано до підприємства поштового зв`язку) від Десятого воєнізованого гірничорятувального загону надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№10397), зазначає, що обгрунтування причин збільшення заборгованості з заробітної плати працівникам майже у два рази в один і той же період зазначених у скаргах №78/7 від 05.06.2020 та №119/3 від 31.08.2020 боржником не надано; до того ж, приватним виконавцем не накладався арешт на зарплатні рахунки відповідача. 
На думку позивача, відповідач не підтвердив належними і допустимими доказами суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 104 366 174, 09грн за період з 01.11.2019 по 30.06.2020, яка зазначена у довідці про заборгованість заробітної плати ТОВ "Краснолиманське" станом на 01.07.2020, як і не підтвердив, що ці кошти обліковуються на поточному рахунку НОМЕР_1 .
Позивач також вказує, що невиконання відповідачем судового рішення негативно впливає на виплату заробітної плати його (позивача) працівникам.
З огляду на викладене, просить апеляційну скаргу задовольнити, у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвіненка О.В. відмовити повністю.
До відзиву на апеляційну скаргу позивачем додані:
- копія претензії №1 від 26.12.2019 Десятого воєнізованого гірничорятувального загону про погашення заборгованості з оплати постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування, надіслана Товариству з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське";
- копія відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" №09/3 від 20.01.2020 на претензію, в якій боржник зазначає, що проводить активну роботу з пошуку нових покупців з метою реалізації вугільної продукції та активну претензійно-позовну роботу зі стягнення заборгованості з колишніх контрагентів з метою погашення заборгованості перед робітниками та контрагентами підприємства;
- копію листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" №99/2 від 28.07.2020, в якому просить стягувача, зокрема розглянути можливість щомісячного погашення заборгованості ТОВ "Краснолиманське", яка виникла згідно угоди від 26.08.2020 №37 протягом 10 місяців рівними частинами, без урахування поточних платежів, шляхом підписання відповідних документів;
- відповідь Десятого воєнізованого гірничорятувального загону №10/2-1036 від 31.07.2020, що відсутність оплати за надані послуги з боку ТОВ "Краснолиманське" ускладнює господарську діяльність Десятого воєнізованого гірничорятувального загону.
29.10.2020 (27.10.2020 подано до підприємства поштового зв`язку) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№10409), зазначає, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено. 
На думку відповідача, виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства, у тому числі, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень. У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладено арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.
З огляду на викладене, враховуючи відомості з довідки АТ "Комерційний Індустріальний Банк" №30-2783 від 16.06.2020 щодо рахунку боржника   НОМЕР_1 , відповідач вважає, що він довів, що вказаний рахунок використовується, зокрема і для виплати заробітної плати працівникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" та на зобов`язання в цій частині забороняється накладення арешту відповідно до закону.
За таких підстав, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 05.11.2020 апелянт оголосив доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.
Представник позивача оголосив відзив на апеляційну скаргу, також просить скаргу задовольнити.
Відповідач своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідач був належним чином завчасно повідомлений про час, дату і місце судового засідання, про що свідчить наявне у матеріалах рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т.3 а.с.38).
Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, учасники справи належним чином повідомлені про час, дату і місце судового засідання, а участь у судовому засіданні є правом сторін, яким відповідач не скористався; неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, про що учасники були повідомлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.10.2020, з огляду на встановлений статтею 273 Господарського поцесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Вирішуючи питання прийняття наданих позивачем додаткових доказів, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Перш за все, надані позивачем копія претензії №1 від 26.12.2019 Десятого воєнізованого гірничорятувального загону про погашення заборгованості з оплати постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування, надіслана Товариству з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське", і копія відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" №09/3 від 20.01.2020 вже подавались позивачем до суду першої інстанції при розгляді скарги позивача на дії приватного виконавця, в якій позивач просив скасувати постанову приватного виконавця від 19.05.2020 в частині накладення арешту на грошові кошти, які містять на поточному рахунку НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк", і містяться в матеріалах справи.
Тобто, дані докази є не додатковими, а повторно поданими доказами.
Щодо наданих позивачем додаткових доказів: копії листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" №99/2 від 28.07.2020, в якому боржник просить стягувача, зокрема розглянути можливість щомісячного погашення заборгованості ТОВ "Краснолиманське", яка виникла згідно угоди від 26.08.2020 №37 протягом 10 місяців рівними частинами, без урахування поточних платежів, шляхом підписання відповідних документів; відповіді Десятого воєнізованого гірничорятувального загону №10/2-1036 від 31.07.2020, що відсутність оплати за надані послуги з боку ТОВ "Краснолиманське" ускладнює господарську діяльність Десятого воєнізованого гірничорятувального загону, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Отже, за загальним правилом, усі докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень мають бути подані учасниками справи до суду першої інстанції, а до суду апеляційної інстанції додаткові докази подаються у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Надані позивачем додаткові докази не були предметом розгляду суду першої інстанції і позивач не навів суду апеляційної інстанції доводів і не надав доказів неможливості подання до суду першої інстанції доданих до відзиву на апеляційну скаргу додаткових доказів з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не приймає надані позивачем додаткові докази і здійснює розгляд апеляційної скарги за наявними і поданими суду першої інстанції доказами. 
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.09.2019 затверджено укладену 26.08.2019 між Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном та Товариством з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" мирову угоду.
В ухвалі суду про затвердження мирової угоди зазначено, що вона є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" та може бути пред`явлена до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.
Стягувач за даною ухвалою: Десятий воєнізований гірничорятувальний загін (85323, Донецька обл., м. Мирноград, пров. Робочий, 1; код ЄДРПОУ 00159462).
Боржник за даною ухвалою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" (85310, Донецька обл., місто Покровськ, місто Родинське; код ЄДРПОУ 32281519). 
Умовами затвердженої мирової угоди, укладеної 26.08.2019 між Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном та Товариством з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське", передбачено, зокрема, таке:
- Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу грошові кошти в частині зобов`язань, що виникли з 01.01.2019 по дату укладання договору, в сумі 4 067 084, 24грн, в тому числі ПДВ 677 847, 37грн, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача № НОМЕР_2 ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"              м. Київ, МФО 380805, щомісячними платежами до 10 числа поточного місяця відповідно до наведеного в ухвалі графіку погашення заборгованості (пункт 4 угоди).
- Позивач погоджується не стягувати в примусовому порядку визнану Відповідачем заборгованість в сумі 4 067 084, 24грн з ПДВ та штрафні санкції за договором, до закінчення строку, встановленого пунктом 4 цієї Мирової угоди, за умови її належного виконання Відповідачем (пункт 6 угоди).
- Відповідач зобов`язується починаючи з 01.09.2019 вчасно сплачувати Позивачу щомісячні платежі у розмірі 508 385, 53грн, у тому числі ПДВ 84 730, 92грн, відповідно до умов договору №37 від 26.08.2019 шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача № НОМЕР_2 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ, МФО 380805, щомісячними платежами до 10 числа поточного місяця, загальна сума яких за період з 01.09.2019 по 31.12.2019 складає 2 033 542, 12грн з ПДВ (пункт 7 угоди).
- Позивач та Відповідач дійшли згоди стосовно розподілу судових витрат: Відповідач повертає Позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. Решта суми судового збору повертається з державного бюджету України відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України (пункт 11 угоди).
- У випадку невиконання (неналежного виконання) Відповідачем умов цієї Мирової угоди, вона підлягає виконанню в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження" (пункт 13 угоди).
- Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження господарським судом і діє до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за даною Мировою Угодою (пункт 19 угоди).
Матеріали скарги містять докази часткового виконання боржником умов затвердженої мирової угоди в частині перерахування стягувачу 1 016 771, 06грн відповідно до платіжного доручення №1177 від 13.09.2019 та 508 385, 53грн відповідно до платіжного доручення №1178 від 13.09.2019.
Приватний виконавець прийняв постанову ВП №62128434 від 19.05.2020, якою наклав арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження - 5 034 274, 02грн.
Супровідним листом від 19.05.2020 №01-19/1288 приватний виконавець направив постанову про арешт коштів боржника від 19.05.2020 в тому числі Акціонерному товариству "Комерційний Індустріальний Банк".
Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Акціонерного товариства "Комерційний Індустріальний Банк" №30-2783 від 16.06.2020, поточний рахунок НОМЕР_1 арештований 27.05.2020 згідно постанови про арешт від 19.05.2020 ВП №62128434; повідомлено, що в період з 01.02.2020 по 01.06.2020 проводились операції, в тому числі, по заробітній платі, податкам та іншим обов`язковим платежам до бюджету.
Скаржник звертався до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвіненко О.В. із заявою №96/1 від 22.07.2020, в якій повідомив про наявність у товариства зобов`язань з виплати заробітної плати у розмірі 104 366 174, 09грн, яка виникла за період з 01.11.2019 по 30.06.2020, та просив виконавця зняти арешт з вказаних грошових коштів, які розміщені на рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк". 
У заяві в обґрунтування зобов`язань з виплати заробітної плати боржник посилався на наступні документи: Звіт з праці форми №1-ПВ за червень 2020 року; Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, форми №1ДФ за звітний період 4 квартал 2019 року - 1 квартал 2020 року; Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, форми №Д4 (місячна) за період листопад 2019 року - червень 2020 року.
У відповідь приватний виконавець листом вих.№01-29/1997 від 22.07.2020 відмовив у задоволенні заяви, мотивуючи свою позицію тим, що ним не зверталось стягнення на кошти, накладення стягнення на які заборонено положеннями статті 74 Закону України "Про виконавче провадження". 
Вказані обставини стали підставою для звернення з відповідною скаргою до суду.   

Апеляційним господарським судом встановлено, що із наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" доказів, поданих суду в обгрунтування скарги на дії приватного виконавця і вимоги про зняття арешту з грошових коштів, по яким у відповідача виникли зобов`язання з виплати заробітної плати, у розмірі 104 366 174, 09грн за період з 01.11.2019 по 30.06.2020 вбачається таке.
У звіті із праці ТОВ "Краснолиманське" у червні 2020 року (т.2 а.с.100) зазначено, що сума заборгованості з виплати заробітної плати складає 59 616, 8тис.грн; сума заборгованості з виплати заробітної плати, утворена у попередні роки 11 534, 9тис.грн; сума заборгованості з виплат працівникам у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, укладаючи оплату перших п`яти днів 144, 3тис.грн.
Тобто, із наданого відповідачем звіту вбачається, що сума заборгованості з виплати заробітної плати станом на липень 2020 складає 71 296тис.грн.
У поданій суду 01.09.2020 скарзі відповідач зазначає, що сума заборгованості з виплати заробітної плати складає 104 366 174, 09грн за період з 01.11.2019 по 30.06.2020.
Однак, належних і допустимих доказів в обгрунтування даної суми заборгованості з виплати заробітної плати відповідач суду не надав.
У наданій відповідачем таблиці 1 Нарахування єдиного внеску за грудень 2019 року (т.2 а.с.102-106) зазначено, що загальна сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, оплати допомоги по тимчасвій непрацездатності та допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами становить 13 026 885, 83грн.
У таблиці 1 Нарахування єдиного внеску за січень 2020 року (т.2 а.с.108-111) зазначено, що загальна сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, оплати допомоги по тимчасвій непрацездатності та допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами становить 12 777 503, 22грн.
У таблиці 1 Нарахування єдиного внеску за лютий 2020 року (т.2 а.с.113-118) зазначено, що загальна сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, оплати допомоги по тимчасвій непрацездатності та допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами становить 13 613 025, 45грн.
У таблиці 1 Нарахування єдиного внеску за березень 2020 року (т.2 а.с.119-122) зазначено, що загальна сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, оплати допомоги по тимчасвій непрацездатності та допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами становить 11 841 393, 21грн.
У таблиці 1 Нарахування єдиного внеску за квітень 2020 року (т.2 а.с.124-128) зазначено, що загальна сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, оплати допомоги по тимчасвій непрацездатності та допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами становить 13 014 537, 24грн.
У таблиці 1 Нарахування єдиного внеску за травень 2020 року (т.2 а.с.130-134) зазначено, що загальна сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, оплати допомоги по тимчасвій непрацездатності та допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами становить 12 371 929, 39грн.
У таблиці 1 Нарахування єдиного внеску за червень 2020 року (т.2 а.с.136-139) зазначено, що загальна сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, оплати допомоги по тимчасвій непрацездатності та допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами становить 9 599 551, 48грн.
Однак, дані документи свідчать про розмір нарахування заробітної плати щомісячно з грудня 2019 року по червень 2020 року, однак, не свідчать про наявність і розмір заборгованості за цей період.
У наданій відповідачем копії податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2019 року (т.2 а.с.140-142) зазначено, що сума нарахованого і виплаченого доходу складає 147 506грн.
У копії податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2019 року (т.2 а.с.143-185) зазначено, що сума нарахованого доходу складає 62 805 197грн, а виплаченого - 13 945 838грн.
У копії податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 1 квартал 2020 року (т.2 а.с.186-216) зазначено, що сума нарахованого доходу складає 40 748 473грн, а виплаченого - 16 945 565грн.
Копії податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за листопад 2019 року і за 2 квартал 2020 року відповідачем суду не надано.
Тобто, із наданих відповідачем документів не вбачається зазначеної відповідачем суми заборгованості по заробітній платі в розмірі 104 366 174, 09грн, як і не можливо взагалі встановити на підставі належних і допустимих доказів фактичний розмір заборгованість по заробітній платі працівникам відповідача за період з 01.11.2019 по 30.06.2020.
А надана відповідачем складена у довільній формі довідка про наявність у відповідача заборгованості по заробітній платі у розмірі 104 366 174, 09грн за відсутності документів первинної бухгалтерської документації у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не є належним і допустимим доказом дійсної такої заборгованості.
Крім того, згідно матеріалів справи, відповідач вже звертався до суду зі скаргою від 05.06.2020 на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області.
В скарзі відповідач зазначав, що постановою приватного виконавця від 19.05.2020 було накладено арешт на грошові кошти, які містять на поточному рахунку НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк" (у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, і окрім коштів, стягнення на які заборонено законом), через який здійснюється, у тому числі виплата заробітної плати та сплата податків і зборів.
Відповідач також посилався, що станом на 05.06.2020 заборгованість зі сплати заробітної плати складає 54млн.грн.
З огляду на викладене, просив скасувати постанову приватного виконавця від 19.05.2020 в частині накладення арешту на грошові кошти, які містять на поточному рахунку НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк".
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 30.06.2020 скаргу відповідача було залишено без задоволення з тих підстав, що  рахунок НОМЕР_1 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено. Крім того, за змістом оскаржуваної постанови вбачається, що приватний виконавець наклав арешт на грошові кошти боржника що містяться на рахунках, крім коштів, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Також АТ "Комерційний Індустріальний Банк", на яке нормами статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку НОМЕР_1 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.
При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у скарзі від 05.06.2020 відповідач зазначав, що розмір заборгованості по заробітній платі за період з грудня 2019 року по травень 2020 року складає 54млн.грн, а у скарзі від 31.08.2020 - 104млн.грн за період з листопада 2019 року по червень 2020 року.
Доказів щодо такого значного збільшення розміру заборгованості по заробітній платі відповідачем суду не надано.
Крім того, судова колегія зазначає, що з доданих до скарги відповідача від 05.06.2020 на постанову приватного виконавця копій платіжних доручень вбачається, що для виплати заробітної плати працівникам використовувались й інші, зарплатні, рахунки відповідача: НОМЕР_3 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк", НОМЕР_4 в АТ "Ощадбанк", НОМЕР_5 в АТ КБ "Приватбанк".
Вказані рахунки зазначені в переліку банківських рахунків, виявлених приватним виконавцем під час вчинення виконавчих дій. 
У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 05.11.2020 приватний виконавець надав пояснення, що на зарплатні рахунки відповідача арешт не накладався; доказів іншого матеріали справи не містять.
Поряд з цим, позивач у скарзі просить зобов`язати приватного виконавця Літвиненка О.В. зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк", у розмірі 104 366 174, 09грн наявного грошового зобов`язання з виплати заробітної плати.
Однак, відповідач, окрім того, що не довів суму наявного грошового зобов`язання, ще й не надав суду жодних доказів наявності на рахунку НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк" взагалі будь-яких грошових коштів.
У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 05.11.2020 приватний виконавець зазначив, що на вказаному рахунку кошти відсутні, а доказів іншого матеріали справи не містять. 
А відповідач доказів суми грошових коштів, яка знаходиться на рахунку НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк", і належних і допустимих доказів розміру грошового зобов`язання з виплати заробітної плати суду не надав.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).
Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Положеннями частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Як вбачається із матеріалів справи і не спростовується відповідачем, ним не були виконані належно умови мирової угоди, затвердженої Господарським судом Донецької області ухвалою від від 18.09.2019, яка є виконавчим документом.
У зв`язку із чим, позивач звернувся до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження, і приватним виконавцем постановою ВП №62128434 від 19.05.2020 було відкрито виконавче провадження з виконання ухвали Господарського суду Донецької області від 18.09.2019 у справі №905/1360/19.
За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Як вбачається із матеріалів справи, приватним виконавцем прийнято постанову ВП №62128434 від 19.05.2020 про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, - 5 034 274, 02грн. 
Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Статтею 73 Закону України "Про виконавче провадження" визначено кошти, на які не може бути звернено стягнення.
Так, стягнення не може бути звернено на такі виплати: вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; допомогу при усиновленні дитини; допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; допомогу на дітей одиноким матерям; допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; допомогу на лікування;  допомогу на поховання; щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.
Судова колегія зазначає, що чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати; не віднесено рахунки юридичної особи, з яких здійснюється виплата заробітної плати, податків і зборів, до рахунків зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом.
Заробітна плата, податки та збори можуть сплачуватися юридичною особою з будь-якого поточного рахунку, відкритого в будь-якій банківській установі. 
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. 
Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. 
Сторони визнають, що рахунок відповідача НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк", на грошові кошти по якому, у тому числі було накладено арешт постановою приватного виконавця від 19.05.2020, є поточним рахунком, який не є рахунком із спеціальним режимом використання.
Згідно матеріалів справи і наданої відповідачем довідки АТ "Комерційний Індустріальний Банк", цей поточний рахунок використовується відповідачем для здійснення платежів у своїй господарській діяльності, і у тому числі по сплаті заробітної плати.
Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження", не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. 
При цьому, банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Як вбачається із постанови приватного виконавця від 19.05.2020 про арешт коштів боржника, приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках боржника у межах суми заборгованості, але крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.06.2020 підтвержено законність прийнятої постанови приватного виконавця від 19.05.2020 в частині накладення арешту на грошові кошти, які містяться на поточному рахунку НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк", крім коштів, що містяться на рахунку, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Поряд з цим, згідно з абзацом 2 частини 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.
Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Однак, матеріали справи не містять доказів і відповідач таких доказів суду не надав, що АТ "Комерційний Індустріальний Банк" повідомляв, що на рахунку НОМЕР_1 знаходяться грошові кошти, на які заборонено звертати стягнення, зокрема для виплати заробітної плати.
Натомість, АТ "Комерційний Індустріальний Банк", на яке нормами статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку НОМЕР_1 виконало, згідно інформації, зазначеній у наданій відповідачем довідці АТ "Комерційний Індустріальний Банк". Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №905/361/19 викладено такий правовий висновок: "Судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.
Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".
Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України "Про виконавче провадження")".
У спірних правовідносинах приватним виконавцем у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" накладено арешт на грошові кошти на рахунках боржника, крім грошових коштів, на які накладати арешт заборонено законом. 
Поряд з цим, матеріали справи не містять доказів, що приватним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти, які містяться на рахунку   НОМЕР_1 і підлягають використанню відповідачем для виплати заробітної плати працівникам. Натомість, із наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що рахунок НОМЕР_1 використовується відповідачем не лише для виплати заробітної плати, а й для здійснення інших платежів, і  АТ "Комерційний Індустріальний Банк" не визнано цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.
Тобто, дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області в цій частині відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №905/361/19, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).
Згідно із частиною 5 статті 97 Кодексу законів про працю України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
З наведених норм права вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.
У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.
Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.
Тобто, саме боржник має надати виконавцю належні та допустимі докази виникнення у нього зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру.
Згідно матеріалів справи, відповідач звернувся до приватного виконавця із заявою від 22.07.2020 (т.2 а.с.80-82), в якій зазначив, що у ТОВ "Краснолиманське" наявне зобов`язання з виплати заробітної плати у розмірі 104 366 174, 09грн, яка виникла за період з 01.11.2019 по 30.06.2020, що підтверджується такими документами: Звіт з праці форми №1-ПВ за червень 2020 року; Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, форми №1ДФ за звітний період 4 квартал 2019 року - 1 квартал 2020 року; Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, форми №Д4 (місячна) за період листопад 2019 року - червень 2020 року; Довідкою ТОВ "Краснолиманське" про заборгованість заробітної плати станом на 01.07.2020.
У листі від 22.07.2020 про відмову зняти арешт з грошових коштів у розмірі 104 366 174, 09грн, що становлять зобов`язання відповідача з виплати заробітної плати яка виникла за період з 01.11.2019 по 30.06.2020, приватний виконавець зазначив, що ним не зверталось стягнення на кошти, на які в силу положень Закону України "Про виконавче провадження", не може бути звернено стягнення.
Зазначена відмова стала підставою для звернення відповідачем до суду у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.
Однак, як встановлено апеляційним господарським судом, належних і допустимих доказів в обгрунтування суми заборгованості у розмірі 104 366 174, 09грн, що становлять зобов`язання відповідача з виплати заробітної плати яка виникла за період з 01.11.2019 по 30.06.2020, відповідач суду не надав.
Із наданих відповідачем документів не вбачається зазначеної відповідачем суми заборгованості по заробітній платі в розмірі 104 366 174, 09грн, як і не можливо взагалі встановити на підставі належних і допустимих доказів фактичний розмір заборгованості по заробітній платі працівникам відповідача за період з 01.11.2019 по 30.06.2020.
А надана відповідачем складена у довільній формі довідка про наявність у відповідача заборгованості по заробітній платі у розмірі 104 366 174, 09грн за відсутності документів первинної бухгалтерьсокї документації у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не є належним і допустимим доказом дійсної такої заборгованості за період з 01.11.2019 по 30.06.2020.
Відповідач, окрім того, що не довів суму наявного грошового зобов`язання, ще й не надав суду жодних доказів наявності на рахунку НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк" взагалі будь-яких грошових коштів.
Однак, місцевий господарський суд, задовольняючи скаргу ТОВ "Краснолиманське" на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. і зобов`язавши приватного виконавця виконавчого округу Донецької області  Літвіненка О.В. зняти арешт з грошових коштів, належних Товариству з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" у розмірі наявного грошового зобов`язання з виплати заробітної плати, що становить 104 366 174, 09грн, які розміщені на поточному рахунку НОМЕР_1 в АТ "Комерційний Індустріальний Банк" (код ЄДРПОУ 21580639, код банку 322540) не надав належної правової оцінки наданим відповідачем доказам, якими не підтверджується виникнення у відповідача грошового зобов`язання з виплати заробітної плати, що становить 104 366 174, 09грн за період з 01.11.2019 по 30.06.2020, як і відповідач не надав суду доказів наявності на рахунку коштів, з яких просить зняти арешт. 
Суд першої інстанції лише обмежився доводами, що виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.
Однак, судова колегія зазначає, що за відсутності належних і допустимих доказів виникнення у відповідача грошового зобов`язання з виплати заробітної плати, що становить 104 366 174, 09грн за період з 01.11.2019 по 30.06.2020, і наявності на рахунку НОМЕР_1 коштів, з яких відповідач просить зняти арешт, скарга ТОВ "Краснолиманське" задоволенню не підлягає.
Судова колегія зазначає, що не надання боржником належного обгрунтування щодо суми грошових коштів, які знаходяться на рахунку і необхідних для виплати заробітної плати, з яких боржник просить зняти арешт, може свідчити про зловживання боржником своїми правами та про безпідставне звільнення від обов`язку виконання судового рішення, що є неприпустимим, оскільки боржник отримає можливість вільно розпоряджатися коштами на цьому рахунку, в тому числі звільнені з-під арешту кошти можуть бути спрямовані і не на виплату заробітної плати, податків та зборів.
А матеріалами справи не підтверджується, що відповідач не має змоги здійснювати з рахунку НОМЕР_1 виплату заробітної плати; згідно довідки Акціонерного товариства "Комерційний Індустріальний Банк" №30-2783 від 16.06.2020, поточний рахунок НОМЕР_1 було арештовано 27.05.2020, однак, в період по 01.06.2020 проводились операції, в тому числі, по заробітній платі. 
Крім того, відповідач не спростовує обставини наявності у нього інших "зарплатних" банківських рахунків. 
З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та не надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, що призвело до невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. підлягає задоволенню, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 11.09.2020 у справі №905/1360/19 слід скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. про визнання протиправними дій приватного виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. щодо відмови зняти арешт з грошових коштів, що належать ТОВ "Краснолиманське", у розмірі наявного грошового зобов`язання з виплати заробітної плати, відмовити повністю, оскільки із наданих відповідачем документів не вбачається зазначеної відповідачем суми заборгованості по заробітній платі в розмірі 104 366 174, 09грн, і відповідачем не доведено належними і допустимими доказами розміру заборгованості по заробітній платі взагалі, а судове рішення не може грунтуватись на припущеннях.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Статтею 344 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.
З огляду на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів і вимог апеляційної скарги, витрати приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 102, 00грн підлягають відшкодуванню приватному виконавцю за рахунок відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 255-256, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 1, 3 ст. 277, 282-284, 342-344 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Донецької області від 11.09.2020 у справі №905/136019 скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. про визнання протиправними дій приватного виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. щодо відмови зняти арешт з грошових коштів, що належать ТОВ "Краснолиманське", у розмірі наявного грошового зобов`язання з виплати заробітної плати, відмовити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" (код ЄДРПОУ 32281519, адреса: 85310, Донецька обл., м. Покровська, м. Родинське, вул. Перемоги, 9, ДП "Вугільна компанія "Краснолиманська") на користь приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. (адреса 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, пр-т Миру, будинок 8, офіс 21, посвідчення приватного виконавця №0250 від 27.11.2018) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 102, 00грн.

Доручити Господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст постанови складено 16.11.2020. 

Головуючий суддя                                                                    Л.М. Здоровко

Суддя                                                                                           В.В. Лакіза  

       Суддя                                                                                           Н.О. Мартюхіна