ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" липня 2020 р.                                                                     Справа №914/2006/17
          м. Львів
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
Гриців В.М. (головуючий), Зварич О.В., Хабіб М.І.
секретар судового засідання Гураль К.О.
за участі представників від позивачів ОСОБА_4 (керівник); адвокат Шумелда Р.Р., адвокат Могінська Т.А. 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські традиції" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" на рішення Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2019 року (головуючий суддя Гоменюк З.П., судді Мазовіти А.Б. та Матвіїва Р.І., повний текст складено та підписано 18 листопада 2019 року) у справі №914/2006/17 за позовом Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу (позивач-1), Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу (позивач-2) та Єврейської релігійної ортодоксальної громади "Турей Загав" ("Золота Роза") м. Львова (позивач-3) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" (відповідач-1), до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські традиції" (відповідач-2) та до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради (відповідач-3) за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Черник Наталія Степанівна та Міністерство культури України про скасування державних реєстрацій прав власності та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав власності
ВСТАНОВИВ: 
У жовтні 2017 року до Господарського суду Львівської області звернулися Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, Єврейська релігійна громада «Турей Загав» («Золота Роза») з позовом до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю Українські інвестиційні системи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські традиції», Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради. Позивачі просили суд:
1. Скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готельного комплексу, що на вул. І.Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний № 190504346101 від 07.10.2013 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи», ЄДРПОУ 33695378; скасувати запис від 07.10.2013 про державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готельного комплексу, що на вул. І.Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний № 190504346101 від 07.10.2013 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи», ЄДРПОУ 33695378. 
2.Скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готельного комплексу, що на вул. І.Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний №190504346101 від 24.05.2017, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські традиції», ЄДРПОУ 41326759; скасувати запис про проведену 24.05.2017 державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готельного комплексу, що на вул. І.Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний № 190504346101 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські традиції», ЄДРПОУ 41326759. 
Господарський суд Львівської області ухвалою від 05 жовтня 2017 року у справі №914/2006/17, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07 листопада 2017 року, відмовив у прийнятті позовної заяви з тих підстав, що заява не підлягає розгляду в господарських судах України. 
Велика Палата Верховного Суду постановою від 23 травня 2018 року у справі №914/2006/17 задовольнила касаційну скаргу Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу та Єврейської релігійної громади «Турей Загав» («Золота Роза») - скасувала постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07 листопада 2017 року та ухвалу Господарського суду Львівської області від 05 жовтня 2017 року, справу №914/2006/17 направила до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду зі стадії прийняття позовної заяви. 
Господарський суд Львівської області 27 липня 2018 року ухвалив справу №914/2006/17 прийняти до провадження, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання. 
Позовні вимоги Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу та Єврейської релігійної громади «Турей Загав» («Золота Роза») обґрунтовано наступним: 
на підставі договорів оренди землі, укладених ТОВ «Українські інвестиційні системи» з Львівською міською радою, та дозволу на виконання будівельних робіт, виданого Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, за ТОВ «Українські інвестиційні системи» було зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва по вул. І.Федорова, 23, 28 у м. Львові. Згодом внаслідок реорганізації ТОВ «Українські інвестиційні системи» шляхом виділення ТОВ «Львівські традиції» та передання йому майна за розподільчим балансом, право власності на вказаний об`єкт, було зареєстровано за ТОВ «Львівські традиції»; 
- усі документи, на підставі яких за ТОВ «Українські інвестиційні системи» було зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва по вул. І.Федорова, 23, 28 у м. Львові, є скасованими, що тягне за собою і скасування державної реєстрації права власності ТОВ «Українські інвестиційні системи» на означений об`єкт незавершеного будівництва;
- крім того, ТОВ «Українські інвестиційні системи» не мало права відчужувати об`єкт, в тому числі і передавати його до статутного капіталу ТОВ «Львівські традиції», оскільки право власності на об`єкт йому не належало, а тому ТОВ «Львівські традиції» не могло набути та правомірно зареєструвати за собою право власності на об`єкт незавершеного будівництва. 
- земельні ділянки, на яких знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, належать до земель історико-культурного призначення; вони розташовані в межах Державного історико-архітектурного заповідника у м. Львові, який внесено в Реєстр світової спадщини ЮНЕСКО; на них розміщується ансамбль синагоги «Турей Загав» («Золота Роза») та вони утворюють частину історичного єврейського кварталу. Інтерес позивачів до згаданих територій відповідає поняттю «охоронюваний законом інтерес», а розміщення на цих землях об`єкту незавершеного будівництва порушує їхні права, зокрема право на розвиток етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національної меншини України, право на збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність тощо, інтереси та можливість виконувати взяті на себе зобов`язання щодо охорони та збереження культурної спадщини, доступу до неї громадськості. 
- діяльність громадських організацій спрямована не лише на задоволення інтересів їх членів, а й покликана захищати суспільні інтереси, а через те, що позивачам, як громадським організаціям, стали відомі порушення законодавства у галузі, що відноситься до їхньої діяльності, вони мають всі підстави для представництва в суді суспільних інтересів з цих питань. 
Господарський суд Львівської області 06 листопада 2019 року у справі №914/2006/17 постановив рішення:
1. Позов до відповідача-1 задоволити.
2. Скасувати державну реєстрацію та запис від 07.10.2013 р. про державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готельного комплексу, що на вул. І.Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний № 190504346101, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи», м. Київ, Львівська площа, буд.8А (ідентифікаційний код 33695378).
3. Позов до відповідача-2 задоволити.
4. Скасувати державну реєстрацію та запис від 24.05.2017 р. про державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готельного комплексу, що на вул. І.Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний № 190504346101 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські традиції», м. Львів, вул. Староєврейська, буд. 7А (ідентифікаційний код 41326759). 
5.В позові до відповідача-3 відмовити повністю. 
Суд керувався приписами ст.41 Конституції України, ст. 216, 236, 316, 321, 326, 331, 376 ЦК України, ст. 2, 15, 26Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дослідив надані докази і вказав, що: 
Право власності на об`єкт незавершеного будівництва за адресою: м. Львів, вул. І.Федорова, 23, 28 було зареєстровано за ТОВ «Українські інвестиційні системи» на підставі договорів оренди землі Г-482 та Г-481 від 28.11.2007, укладених Товариством з Львівською міською радою, та дозволу на виконання будівельних робіт №1/318-10, виданого 21.07.2010 Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області. 
У подальшому, постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 у справі №910/28297/14 (яка набрала законної сили) договори оренди землі №Г-481 та №Г-482 від 28.11.2007 було визнано недійсними з моменту їх укладення. До цього, суди прийняли також і рішення, які стосувалися визнання недійсними документів, що передували укладенню відповідних договорів оренди - ухвал Львівської міської ради про включення земельних ділянок за адресою: м. Львів, вул. Федорова, 23, 28 до переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах та надання дозволу на виготовлення проектів відведення земельних ділянок; про продаж шляхом аукціону права оренди земельних ділянок та затвердження ціни продажу права оренди, укладення з переможцем договору купівлі-продажу земельних ділянок (справа №5015/5589/11), а також рішень Виконавчого комітету Львівської міської ради про затвердження істотних умов договору та результатів аукціону з продажу права оренди земельних ділянок (справа №914/1541/15). 
Також, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області наказом скасувала свій дозвіл на виконання будівельних робіт №1/318-10 з будівництва готельного комплексу в умовах регенерації історичного кварталу на ділянках на вул. І.Федорова, 23, 28 з реставрацією та пристосуванням будинку №28 на вул. І.Федорова у м. Львові під готельні функції, виданий ТОВ «Українські інвестиційні системи».
Отже, станом на час проведення у 2013 році державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва за ТОВ «Українські інвестиційні системи», необхідний для здійснення такої реєстрації дозвіл на виконання будівельних робіт не був чинним, а після проведення реєстрації правочини, які підтверджували користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, було визнано недійсними з моменту їх укладення, тобто з 2007 року. 
З урахуванням наведеного та приписів ч.1  ст.376 ЦК України суд дійшов висновку, що об`єкт незавершеного будівництва за адресою: м. Львів, вул. Федорова, 23, 28 є самочинним будівництвом, оскільки будувався за відсутності відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, та на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Суд вказав, що договори оренди землі не є належним підтвердженням відведення земельних ділянок для будівництва ТзОВ «Українські інвестиційні системи», оскільки в силу положень статей  216  та  236 ЦК України  недійсні правочини не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з їхньою недійсністю, та є недійсними з моменту їх вчинення. Згідно з ч.2  ст.376 ЦК України, відповідач-1 не набув права власності на об`єкт незавершеного будівництва. Відтак, державна реєстрація права власності ТОВ «Українські інвестиційні системи» на об`єкт незавершеного будівництва суперечить вимогам ст.19 Закону та  ст.331 ЦК України  внаслідок того, що заявлене право не відповідало та не відповідає законодавству і поданим документам, а існування в Державному реєстрі запису про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Українські інвестиційні системи» не перебуває у відповідності з дійсно існуючими обставинами. Відповідно, ТОВ «Українські інвестиційні системи» не мало права передавати об`єкт незавершеного будівництва до статутного капіталу утвореного внаслідок виділення з нього ТОВ «Львівські традиції» у зв`язку з тим, що ТОВ «Українські інвестиційні системи» на момент формування статутного капіталу ТОВ «Львівські традиції» було власником не об`єкту незавершеного будівництва, а лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва. Незаконність передачі об`єкта у власність ТОВ «Львівські традиції»  надалі призвела і до неправомірної державної реєстрації права власності ТОВ «Львівські традиції» на цей об`єкт незавершеного будівництва. 
Щодо порушення прав або інтересів позивачів суд виходив із статутних і реєстраційних документів позивачів, встановлених судами обставин справи, урахував рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Л`Ераблієр А.С.Б.Л. проти Бельгії» від 24.02.2009, в якому Європейський суд дійшов висновку щодо можливості громадської організації здійснювати захист суспільних інтересів в судовому порядку відповідно до статті 6 Конвенції, у випадку, якщо мета такого захисту обмежується просторовими та часовими межами, виходячи з обставин даної справи і особливої природи оспорюваного заходу, з урахуванням статусу організації-заявника та його членів; відповідно, питання, порушене організацією-заявником, має достатній зв`язок з правом, на підставі якого він може стверджувати, що володіє ним як юридична особа, для того щоб стаття 6 Конвенції була прийнятною; рішення у справі «Національна група інформації та протидії заводу «Мелокс» - Група «Ні заводу «Мелокс» та змішаному оксидному паливу» проти Франції від 28.03.2006 суд також прийшов до висновку що, якщо предметом розгляду був в значній мірі захист спільних інтересів, «спір», порушений асоціацією-заявником мав на додаток достатній зв`язок з «правом», яке належить їй як юридичній особі на підставі статті 6 § 1 Конвенції.
Також суд констатував, що судами різних інстанцій в судових рішеннях, які набрали законної сили та приймались в межах розгляду справ №5015/5589/11, №5015/5527/12, №914/810/18, №914/1541/15, №910/28297/14 було встановлено, що:
- земельні ділянки на вул. Федорова, 23 та вул. Федорова 28 у м. Львові є землями державної власності, категорія земель - землі історико-культурного призначення, ділянки розташовані в межах Державного історико-культурного заповідника у м. Львові, внесеного в Реєстр світової спадщини ЮНЕСКО, а на зазначених земельних ділянках розміщується ансамбль синагоги «Турей Загав» (« Золота Роза »), який складається із будівель: синагоги (буд.27), сакральних споруд для ритуальних потреб: кагального будинку зі шпиталем, шхити, микви (буд 23, 25) та єшиви - вищої юдейської школи (буд.28), які складають частину історичного єврейського кварталу;
- житловий будинок №28 по вул. Федорова у м. Львові рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів № 130 від 26.02.1980 р. внесено в перелік пам`яток архітектури; 
- у архівних довідках №381 від 09.10.2002 р. та №399 від 21.10.2002 р. Центрального державного історичного архіву України зазначено, що за документами архіву (фонд 701 Єврейська релігійна громада, м. Львів) встановлено, що Мала міська синагога «Золота Роза» належала віросповідальній громаді м. Львова. Це підтверджують наступні групи документів: статути єврейської релігійної громади м. Львова (1863-1939р.р.); статути синагоги та зміни їх параграфів (1863-1925р.р.); протоколи виборів до Правління синагоги (1824-1937р.р.); списки виборців; списки пожертвувань на утримання синагоги; листування керівництва єврейської релігійної громади м. Львова з Галицьким Намісництвом у Львові, Повітовим судом м. Львова та ін. фінансові звіти. 
Учасниками згаданих справ, зокрема, були:
- у справі №5015/5589/11 - Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу і Єврейська релігійна громада «Турей Загав» («Золота Роза») як позивачі та ТзОВ «Українські Інвестиційні Системи» як третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача; 
- у справі №5015/5527/12 - ТОВ «Українські Інвестиційні Системи» як відповідач та Єврейська релігійна громада «Турей Загав» («Золота Роза») як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; 
- у справі №914/810/18 - Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу як позивач, ТОВ «Львівські традиції» як відповідач та Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача;
- у справі №914/1541/15 - Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу як позивачі та ТзОВ «Українські Інвестиційні Системи» як відповідач;
- у справі №910/28297/14 - ТзОВ «Українські інвестиційні системи» як позивач та Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу як третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. 
У силу вказівок ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції відхилив заперечення відповідачів про те, що встановлені судовими рішеннями у цих справах обставини не мають преюдиціального характеру, та зазначив, що не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо, а преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах). 
Суд вказав, що охоронюваний законом інтерес позивачів полягає у їхньому прагненні до користування матеріальними та нематеріальними благами з метою задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб, зокрема, щодо розвитку етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин України, збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, розвитку національних культурних традицій, відзначення національних свят, сповідування своєї релігії, збереження життєвого середовища в місцях історичного й сучасного розселення національних меншин. Легітимне прагнення позивачів спрямоване на користування благами, які в цілому стосуються суб`єктивних прав, що передбачені, в тому числі,  Конституцією України,  Законами України «Про національні меншини в Україні»  та «Про свободу совісті та релігійні організації». 
Земельні ділянки, на яких розміщено об`єкт незавершеного будівництва, є землями історико-культурного призначення, вони розташовані в межах Державного історико-культурного заповідника у м. Львові, внесеного в Реєстр світової спадщини ЮНЕСКО, а на зазначених земельних ділянках розміщується ансамбль синагоги «Турей Загав» («Золота Роза»). Відповідно до вказівки закону відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними, доки їх не скасовано, тобто станом на момент звернення з позовом і на даний час існування об`єкту незавершеного будівництва на земельних ділянках легітимізовано відомостями реєстру, які фактично не відповідають дійсності у зв`язку з тим, що такі права насправді не виникли у відповідача-1 та у відповідача-2. Вказаним порушуються охоронювані законом інтереси позивачів, оскільки такі інтереси полягають і у бажанні реалізовувати культурні, релігійні, національні потреби та сприяти невизначеному колу осіб в їх реалізації, внаслідок цього втілюючи в життя свої статутні цілі, а земельні ділянки, на яких розміщено об`єкт незавершеного будівництва, у силу історичних обставин є тісно пов`язаними з такими можливостями. Позивачі пред`явили позов не на захист речового права, а на захист охоронюваного законом інтересу. Позивачі не обґрунтовують свої позовні вимоги порушенням їхнього права власності, не вказують на те, що прагнуть до реєстрації за собою права власності на земельні ділянки, об`єкт незавершеного будівництва чи інше майно, що знаходиться на ділянках, а ототожнення відповідачами будь-якого потенційно наявного у позивачів охоронюваного законом інтересу щодо земельної ділянки з інтересом набути в майбутньому право власності є помилковим. 
Суд зазначив, що участь у справі трьох позивачів є допустимою з огляду на те, що охоронювані законом інтереси, на захист яких подано позов, є загалом спільними в усіх позивачів, що підтверджується, зокрема, положеннями статутних документів позивачів, які вказують на мету їхнього існування, яка в цілому полягає у забезпеченні потреб осіб єврейської національності, проведенні позивачами освітньої, релігійної, правозахисної, просвітницької та благодійної діяльності. Державна реєстрація прав власності за відповідачем-1 та відповідачем-2 порушує охоронювані законом інтереси позивачів, які звернулись за їх захистом до суду в межах своєї дієздатності. Скасування державної реєстрації на підставі рішення суду передбачено ч.2  ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»  та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127. Позивачі не оскаржують як вчинення реєстраційних дій, так і рішення державних реєстраторів щодо вчинення таких дій, між сторонами у справі відсутні правовідносини щодо адміністрування та підпорядкування, натомість характер спірних правовідносин свідчить про спір сторін щодо законності виникнення у відповідача-1 та відповідача-2 права власності на об`єкт незавершеного будівництва. Належними відповідачами у справах за позовом про скасування запису щодо державної реєстрації прав мають бути особи, права яких зареєстровано, тобто в даному випадку відповідач-1 та відповідач-2. Така правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 04.09.2018 р. у справі №823/2042/16 і від 23.01.2019 р. у справі №911/1681/18. Пред`явлення ж позову до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради лише через те, що управління є суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі за місцезнаходженням спірного майна, є недостатнім для його можливості бути належним відповідачем у справі. Фактично позивачами не пред`явлено будь-яких вимог до відповідача-3, не доведено яким чином він порушив та чи взагалі міг порушити їхні права чи інтереси, в позові до відповідача-3 слід відмовити .
Щодо доводів відповідачів про неможливість фактичного виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, суд виходячи із положень частин першої та другої статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , п.п.1 пункту 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав па нерухоме майно та захисту прав власності», п. 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. №1141 (в редакції постанови КМУ від 06.06.2018 р. №484), вказав, що позивачі можуть бути заявниками щодо внесення відомостей про скасування записів про права власності на підставі рішення суду як особи, заінтересовані у внесенні відповідних записів. 
Апеляційні скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2019 року у справі №914/2006/17 подали Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівські традиції" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи". 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівські традиції" вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з таких підстав:
- позовні вимоги заявлено спільно трьома позивачами Об`єднанням Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, Представництвом Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу і Єврейською релігійною ортодоксальною громадою "Турей Загав". Проте ні позивачі, ні суд першої інстанції не обґрунтували наявність достатніх підстав для подання саме спільного позову, як і підстави залучення декількох відповідачів у справі. У позові не сформульовано вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські традиції" і до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи". Вказане є доказом зловживання позивачами процесуальними правами;
- суд безпідставно визнав підтвердженими повноваження представника Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу і Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу та ОСОБА_4. Такі повноваження не підтверджено, як і відсутній статут Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу;
- у позивачів відсутнє право на звернення до суду, оскільки не обґрунтовано права та законні інтереси, на захист яких подано позов;
- обраний позивачами спосіб захисту неефективний, оскільки скасування реєстрації права на об`єкт незавершеного будівництва не захистить і не відновить права;
- у позивачів відсутній обсяг дієздатності, достатній для звернення до державного реєстратора із заявою про внесення відповідно запису;
- суд порушив статтю 231 ГПК України, оскільки означений спір не підвідомчий господарським судам, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, і неправомірно відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі;
- висновки суду про те, що об`єкт незавершеного будівництва за адресою: м. Львів, вул. Федорова, 23, 28 є самочинним будівництвом, не відповідають дійсності. Названий об`єкт не є самочинним. Також, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, встановивши факти, що не входять до предмету розгляду у справі;
- суд безпідставно застосував ч.4 ст.75 ГПК України. Існування у позивачів права, порушеного відповідачами, чи порушеного законного інтересу, підлягали доказуванню у цій справі. 
Просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2019 року у справі №914/2006/17 і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволенні позову повністю.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" в апеляційній скарзі наводить такі ж доводи, як і Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівські традиції". Вказує на те, що суд першої інстанції не урахував обставини необґрунтованої процесуальної співучасті трьох позивачів у справі; обґрунтованості такої процесуальної співучасті; підстави звернення із позовом кожного із позивачів; позовні вимоги кожного із позивачів; інтереси та/або права на захист яких звернувся кожен із позивачів. Суд невірно застосував ст.4 ЦК України щодо подання позову на захист законного права (інтересу). Суд не дослідив питання процесуальної дієздатності позивача Єврейської релігійної ортодоксальної громади "Турей Загав" ("Золота Роза"). Наголошує, що на момент здійснення, незавершене будівництво не було самочинним, їх подальше скасування не може приводити до визнання такого будівництва самочинним. 
Просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2019 року у справі №914/2006/17 і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволенні позову повністю.
Західний апеляційний господарський суд ухвалами від 16 грудня 2019 року відкрив провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські традиції" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" на рішення Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2019 року у справі №914/2006/17. Ухвалою від 28 грудня 2019 року суд об`єднав в одне апеляційне провадження апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські традиції" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" на рішення Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2019 року у справі №914/2006/17.
Також, суд апеляційної інстанції встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" (відповідач) припинено за рішенням засновників. Відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено, що державна реєстрація припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" (код ЄДРПОУ 33695378) в результаті ліквідації проведена 04 грудня 2019 року, запис 10741110039009017.
Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" на рішення Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2019 року у справі №914/2006/17 підписана повноважним представником адвокатом Коваленко Н.В. (довіреність дійсна до 31 грудня 2019 року) і відправлена Господарському суду Львівської області 29 листопада 2019 року, тому така підлягає розгляду судом апеляційної інстанції. 
Неодноразово суд, за клопотанням представників сторін оголошував перерви, відкладав розгляд справи: 06 лютого 2020 року, 27 лютого 2020 року, 26 березня 2020 року, 30 квітня 2020 року 28 травня 2020 року. Востаннє суд призначив розгляд справи у судовому засіданні 02 липня 2020 року, про що повідомив учасникам справи. 
До суду надійшли клопотання представників ТОВ "Львівські традиції" адвокатів Коваленко Н.В. і Балобанова О.В. та від представника Управління державної реєстрації Львівської міської ради Паращича В.П. відкласти розгляд справи через карантинні обмеження для убезпечення від ризику розповсюдження коронавірусу COVID-19 та задля забезпечення участі представників сторін у розгляді справи. 
Представники позивачів заперечили проти задоволення клопотань про відкладення розгляду справи, просять завершити розгляд справи.
Західний апеляційний господарський суд ухвалив відхилити клопотання представників відповідачів про відкладення розгляду справи з тих підстав, що представники відповідачів приймали участь у судових засіданнях, надавали пояснення суду, наводили свої доводи і міркування, заявляли клопотання, заперечення. Суд не визнавав обов`язковою участь представників у судовому засіданні, не зобов`язував відповідачів вчиняти інші процесуальні обов`язки. Представники відповідачів не звертались до суду із клопотаннями про участь у судовому засіданні відповідно до частини 4 статті 197 ГПК України.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї . Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційні скарги, матеріали справи і вважає, що підстави для скасування оскарженого рішення відсутні, з огляду на наступне: 
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та підтверджені матеріалами справи №914/2006/17:
Ухвалою Львівської міської ради №2241 «Про визначення переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах» від 14.04.2005 визначено перелік таких земельних ділянок, серед яких земельна ділянка за адресою: м. Львів, вул. Федорова, 28, площею 0,0511 га, та погоджено їх місце розташування, надано дозвіл управлінню природних ресурсів та регулювання земельних відносин на виготовлення проектів відведення земельних ділянок. 
Ухвалою Львівської міської ради №885 від 24.05.2007 внесено зміни до ухвали №2241 від 14.04.2005, збільшено площу земельної ділянки, що підлягає наданню в користування на вул. Федорова, 28 до 0,0900 га та доповнено перелік земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах, включенням земельної ділянки, що на вул. Федорова, 23, площею 0,0700 га.
Ухвалою Львівської міської ради №1003 «Про продаж шляхом аукціону права оренди земельної ділянки та об`єкта комунальної власності на вул. Федорова, 23, 28 у м. Львові» від 05.07.2007 дозволено продаж шляхом аукціону права оренди для будівництва готелю з об`єктами інфраструктури земельних ділянок площею 0,0900 га, на вул. Федорова, 28 та площею 0,0661 га на вул. Федорова, 23, а також права оренди об`єкта нерухомого майна, площею 600,3 кв.м на вул .Федорова , 28; затверджено стартову ціну продажу права оренди земельних ділянок та об`єкта комунальної власності; вирішено після проведення аукціону та визначення переможця укласти з ним відповідні договори. 
14.09.2007 Виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №738 «Про затвердження істотних умов для укладення договору купівлі-продажу права оренди, договорів оренди земельних ділянок та об`єкта комунальної власності на вул. І.Федорова, 23, 28, призначених для будівництва і обслуговування готелю», яким, у тому числі, затверджено істотні умови для укладення договору купівлі-продажу права оренди, договорів оренди земельних ділянок та об`єкта комунальної власності на вул. І.Федорова, 23, 28, призначених для будівництва і обслуговування готелю. 
28.09.2007 Виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №815, яким доповнено додаток до рішення виконавчого комітету від № 738 від 14.09.2007 підпунктом 2.1.8. 
На підставі ухвал Львівської міської ради та рішень виконавчого комітету ЛМР, 05.10.2007 відбувся аукціон, переможцем якого стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи». 
15.10.2007 Львівська міська рада та TOB «Українські інвестиційні системи» уклали договір купівлі-продажу права оренди земельних ділянок та об`єкту комунальної власності. 
Об`єктом договору було право оренди земельної ділянки по вул. І.Федорова, 23, категорія якої за цільовим призначенням: землі житлової та громадської забудови; кадастровий номер земельної ділянки - 4610136600:01:002:0013; право оренди земельної ділянки по вул. І. Федорова, 28, категорія якої за цільовим призначенням: землі житлової та громадської забудови; кадастровий номер земельної ділянки - 4610136600:01:002:0014 та право оренди об`єкту комунальної власності - будинку №28 по вул. Федорова у м. Львові, який належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 04.02.2000 за №27 «Про передачу на баланс управлінню земельних ресурсів м. Львова аварійного будинку №28 по вул. Федорова». 
28.11.2007 Львівська міська рада та TOB «Українські інвестиційні системи» уклали договори оренди землі для будівництва готелю з об`єктами інфраструктури №Г-481 та №Г-482 терміном на 49 років, а 18.12.20117 - договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд приміщень) на будинок на вул. Федорова, 28 №Г-5874-7.
За договорами №Г-481 та №Г-482 від 28.11.2007 орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельні ділянки, які знаходяться у м. Львові на вул. І. Федорова, 23, 28 для будівництва готелю з об`єктами інфраструктури. 
11.01.2008 за актом приймання-передачі вказані земельні ділянки було передано орендарю - ТОВ «Українські інвестиційні системи».
Вищенаведені обставини підтверджуються судовими рішеннями у справах №5015/5589/11, №914/1541/15 та №910/28297/14. 
21.07.2010 інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області видано ТОВ «Українські інвестиційні системи» (замовник) та ТзОВ «Галицька основа» (генпідрядник) дозвіл на виконання будівельних робіт №1/318-10 з будівництва готельного комплексу в умовах регенерації історичного кварталу на ділянках на вул. І.Федорова, 23, 28 з реставрацією та пристосуванням будинку №28 на вул. І.Федорова у м. Львові під готельні функції. 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (том 6, а.с.157- 158) 07 жовтня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції внесено запис про право власності №3026953 на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 190504346101 - незавершене будівництво; адреса - м. Львів, вул. І.Федорова, 23, 28; земельна ділянка місця розташування: 4610136600:01:002:0013 та 4610136600:01:002:0014, цільове призначенням: землі житлової та громадської забудови, категорія земельної ділянки за функціональним призначенням: землі комерційного використання; форма власності приватна. Підстава виникнення права власності: договір оренди землі Г-482, виданий 28.11.2007 р., видавник: Львівська міська рада; договір оренди землі Г-481, виданий 28.11.2007 р., видавник: Львівська міська рада; дозвіл на виконання будівельних робіт №1/318-10, виданий 21.07.2010 р., видавник: Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 7132467 від 24.10.2013. Форма власності: приватна. Власник: Товариство з обмеженою «Українські інвестиційні системи», код ЄДРПОУ 33695378. 
23.09.2011 Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу та Єврейська релігійна громада «ТурейЗагав» («Золота Роза») звернулись до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: Кабінету Міністрів України, Міністерства культури і туризму України, Львівської обласної ради, Управління охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ «Українські Інвестиційні Системи» про визнання недійсними рішень. (справа №5015/5589/11). 
За результатами нового розгляду справи №5015/5589/11 Господарський суд Львівської області рішенням від 24.01.2014 у задоволенні позову відмовив повністю. 
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.10.2014 у справі №5015/5589/11 рішення суду першої інстанції було скасовано і прийнято нове рішення: визнано недійсною ухвалу Львівської міської ради 14 сесії 4-го скликання від 14.04.2005 №2241 «Про визначення переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах» в частині включення до переліку земельної ділянки та погодження її місця розташування, а також надання дозволу управлінню природних ресурсів та регулювання земельних відносин на виготовлення проекту відведення земельної ділянки за адресою: м. Львів, вул. Федорова, 28, площею 0,0511 га; визнано недійсною ухвалу Львівської міської ради 5 сесії 5 скликання від 24.05.2007 №885, якою внесено зміни у попередню ухвалу та збільшено площу земельної ділянки, яка підлягає відчуженню на вул. Федорова, 28 у м. Львові до 0,0900 га та доповнено перелік із включенням земельної ділянки по вул. Федорова, 23, площею 0,0700 га; визнано недійсною ухвалу Львівської міської ради 6 сесії 5 скликання від 05.07.2007 №1003 «Про продаж шляхом аукціону права оренди земельної ділянки та об`єкта комунальної власності на вул. Федорова, 23/28 у м. Львові» в частині надання дозволу на продаж шляхом аукціону права оренди для будівництва готелю з об`єктами інфраструктури: земельних ділянок площею 0,0900 га, на вул. Федорова, 28 та площею 0,0661 на вул. Федорова, 23 та затвердження ціни продажу права оренди, укладення з переможцем договору купівлі-продажу земельних ділянок. 
Постанова Львівського апеляційного господарського суду від 01.10.2014 у справі №5015/5589/11 залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 25.11.2014. 
13.05.2015 Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу звернулися до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради, ТзОВ «Українські Інвестиційні Системи» про визнання недійсним рішення виконавчого комітету, визнання недійсними результатів аукціону, договору купівлі-продажу, договорів оренди землі, договору оренди нерухомого майна. (справа №914/1541/15) 
Господарський суд Львівської області рішенням від 05.04.2016 у справі №914/1541/15, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.06.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2016, визнав недійсним рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №738 від 14.09.2007 «Про затвердження істотних умов для укладення договору купівлі-продажу права оренди, договорів оренди земельних ділянок та об`єкта комунальної власності на вул. І. Федорова, 23, 28, призначених для будівництва обслуговування готелю»; визнав недійсним рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №815 від 28.09.2007 «Про внесення доповнень у додаток до рішення Виконавчого комітету від 14.09.2007р. №738»; визнав недійсними результати аукціону з продажу права оренди земельних ділянок від 05.10.2007, оформлені протоколом №05 від 05.07.2007. 
Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.05.2015 у справі №910/28297/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» до Львівської міської ради, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, Львівської обласної державної адміністрації про визнання договорів недійсними, застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування збитків у розмірі 19 7478 061,25 грн. позовні вимоги ТОВ «Українські інвестиційні системи» задоволено частково; визнано недійсним договір купівлі-продажу права оренди земельних ділянок та об`єкту комунальної власності від 15.10.2007, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» та Львівською міською радою; визнано недійсними на майбутнє договори оренди землі №Г-481 та №Г-482 від 28.11.2007, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» та Львівською міською радою; визнано недійсним на майбутнє договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-5874-7 від 18.12.2007, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» та Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради. 
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 у справі №910/28297/14 рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2015 у справі №910/28297/14 скасовано частково в частині визнання недійсними договорів та частково в частині відмови у задоволені позову і прийнято в цій частині інше рішення; визнано договори оренди землі №Г-481 та №Г-482 від 28.11.2007, договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-5874-7 від 18.12.2007 недійсними з моменту укладення.
Наказом №1-С/Д від 26.01.2011 Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області скасувала дозвіл на виконання будівельних робіт №1/318-10 з будівництва готельного комплексу в умовах регенерації історичного кварталу на ділянках на вул. І.Федорова, 23, 28 з реставрацією та пристосуванням будинку №28 на вул. І.Федорова у м. Львові під готельні функції, виданий ТОВ «Українські інвестиційні системи» (замовник) та ТОВ «Галицька основа» (генпідрядник) Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області; вжити заходів щодо зупинення будівельних робіт з будівництва готельного комплексу в умовах регенерації історичного кварталу на ділянках на вул. І.Федорова, 23, 28 з реставрацією та пристосуванням будинку №28 на вул. І.Федорова у м. Львові під готельні функції. 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (том 6, а.с.157- 158), 07 жовтня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції внесено запис про право власності №3026953 на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 190504346101 - незавершене будівництво; адреса - м. Львів, вул. І.Федорова, 23, 28; земельна ділянка місця розташування: 4610136600:01:002:0013 та 4610136600:01:002:0014, цільове призначенням: землі житлової та громадської забудови, категорія земельної ділянки за функціональним призначенням: землі комерційного використання; форма власності приватна. Підстава виникнення права власності: договір оренди землі Г-482, виданий 28.11.2007, видавник: Львівська міська рада; договір оренди землі Г-481, виданий 28.11.2007 видавник: Львівська міська рада; дозвіл на виконання будівельних робіт №1/318-10, виданий 21.07.2010, видавник: Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 7132467 від 24.10.2013. Форма власності: приватна. Власник: Товариство з обмеженою «Українські інвестиційні системи», код ЄДРПОУ 33695378. 
Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи», оформленим протоколом №10/05 від 10.05.2017 (том 6, а.с. 170), було ухвалено, зокрема, затвердити розподільчий баланс товариства, згідно якого в результаті виділення товариства утворюється Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівські традиції», передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівські традиції» відповідне майно, права та обов`язки; уповноважити голову та члена комісії з виділу підписати розподільчий баланс товариства. 
Згідно з розподільчим балансом станом на 10.05.2017 разом з розшифровкою статей балансу, актом приймання-передачі нерухомого майна у зв`язку з реорганізацією товариства шляхом виділення від 10.05.2017 р. (том 6, а.с. 192- 193), ТОВ «Українські інвестиційні системи» передало ТОВ «Львівські традиції» прийняло на підставі розподільчого балансу основні засоби вартістю 36 228 085,22 грн, а саме об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер нерухомості 11446137 від 24.10.2013, запис про право власності №3026953 від 07.10.2013); об`єкт незавершеного будівництва являє собою готельний комплекс, що будується за адресою: м. Львів, Галицький район, вулиця Івана Федорова, 23, 28; цей акт та/або розподільчий баланс є підставою для проведення перереєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва з ТОВ «Українські інвестиційні системи» на ТОВ «Львівські традиції» відповідно до чинного законодавства України. 
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (том 4, а.с.60), 24.05.2017 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. внесено запис №20567907 про право власності ТОВ «Львівські традиції» на об`єкт нерухомого майна №190504346101 (незавершене будівництво; опис об`єкта - згідно технічного паспорта готовність незавершеного будівництва готельного комплексу становить 12%; адреса - м. Львів, вул. І.Федорова, 23 , 28; земельна ділянка місця розташування - 4610136600:01:002:0013 та 4610136600:01:002:0014, цільове призначенням: землі житлової та громадської забудови, категорія земельної ділянки за функціональним призначенням: землі комерційного використання), форма власності - приватна. Підставою виникнення права власності вказано: розподільчий баланс виділення з ТОВ «Українські інвестиційні системи» ТОВ «Львівські традиції» станом на 10.05.2017 з додатком №10/05, виданий 10.05.2017, видавник: загальні збори учасників протокол №10/05 від 10.05.2017; акт приймання-передачі нерухомого майна у зв`язку з реорганізацією товариства шляхом виділення б/н, виданий 10.05.2017, видавник: ТОВ «Українські інвестиційні системи». 
Відповідно до статті 2А статуту Об`єднання Комітетів для Євреїв Радянського Союзу 1981 року (том 1, а.с.96- 129), цілями, за якими утворюється корпорація, є зокрема: сприяти освіті громадськості стосовно стану дискримінації та упередження проти осіб єврейської національності у Радянському Союзі та інших місцях через їх національність, віросповідання або бажання емігрувати, для координації діяльності інших благодійних організацій, які мають такі самі або споріднені мети; робити пожертвування для досягнення мети в таких розмірах, які будуть встановлені директорами як припустимі, благодійним організаціям, але тільки для благодійних цілей. У статті 4А статуту визначено, що термін «благочинні цілі» включає в себе тільки релігійні, благочинні, наукові, літературні або просвітницькі цілі. 
Свідоцтвом Адміністрації регулювання підприємницької діяльності Управління в справах споживачів та правового забезпечення уряду округу Колумбія від 17.05.1996 (том 4, а.с.28- 30) засвідчено, що Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу - корпорація, заснована та існуюча згідно із законами штату Массачусетс, належним чином уповноважена вести свою діяльність як іноземна корпорація в окрузі Колумбія згідно зі свідоцтвом про повноваження, виданим Відділом корпорацій Управління в справах споживачів та правового забезпечення 16.12.1981 р. 
Офіційним афідевітом, даним під присягою ОСОБА_2, національним директором та секретарем ради директорів Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу (том 4, а.с. 31- 33) та офіційним афідевітом, даним під присягою ОСОБА_1 , президентом Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу (том 8, а.с. 91- 95) засвідчено, зокрема що ОКЄРС проводить свою діяльність під обома назвами (Об`єднання комітетів для євреїв Радянського Союзу та Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу), а згідно із законами Сполучених Штатів та Співдружності Массачусетса не вимагається внесення змін у свідоцтво про реєстрацію (Статуту) корпорації при зміні назви. 
Відповідно до свідоцтва про відновлення діяльності від 03.03.2014 (том 8, а.с. 194- 196), корпорація (Об`єднання комітетів для євреїв Радянського Союзу) повністю відновила свою діяльність без обмеження в часі з усіма правами, обов`язками та зобов`язаннями таким чином, ніби вона не припиняла свою діяльність або не була розпущена. 
Дорученням від 13.12.2005, апостильованим 14.12.2005 (том 4, а.с. 235- 238), ОСОБА_2 , національний директор неурядової організації Корпорації Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу та секретар її ради директорів, уповноважив ОСОБА_4 бути директором представництва Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу в Україні, діяти в якості представника та офіційної особи Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу та особистого представника ОСОБА_2 та представника організації у всіх організаційних та фінансових питаннях, що стосується проектів Об`єднання пов`язаних з правами людини в Україні, в тому числі і представляти Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу та його Представництво в Україні у всіх урядових установах та судах, національних та місцевих, у всіх та будь-яких юридичних питаннях.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію структурного осередку громадської (неурядової) організації зарубіжної держави в Україні №131, виданого Міністерством юстиції України 08.06.2000 (том 4, а.с.34), основною метою діяльності Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу є проведення моніторингу ситуації з дотримання прав людини, сприяння гармонізації міжнаціональних та міжрелігійних відносин, надання різноманітної гуманітарної допомоги, сприяння покращенню освіти дітей та дорослих, виступи в засобах масової інформації, участь в конференціях, симпозіумах, зустрічах, включаючи міжнародні.
За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Представництво Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу є юридичною особою, існує в організаційно-правовій формі громадської організації, його засновником є Об`єднання комітетів на захист євреїв Радянського Союзу, а керівником - ОСОБА_4 .
Відповідно до наданого Міністерством юстиції України 15.06.2015 правового висновку щодо відповідності  Конституції України  та Законам України, статуту (положенню) акредитованого відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації повідомлення про продовження строку повноважень керівника Представництва американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу (том 4, а.с. 43- 44), рішення про продовження строку повноважень керівника Представництва прийнято національним директором корпорації Об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу ОСОБА_2 (доручення від 13.12.2005 р.), доручення відповідає  Конституції України  та законам України, а продовження строку повноважень керівника Представництва може бути прийняте до відома.
Наказом Міністерства юстиції України № 1132/5 від 06.07.2015 прийнято до відома продовження строку повноважень керівника Представництва американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу.
Відповідно до розділу 2 статуту Єврейської релігійної громади «Турей Загав («Золота Роза») 2008 року (том 1, а.с. 130- 135), метою громади є сповідування іудаїзму, задоволення релігійних потреб громадян єврейської національності, сповідування і поширення віри. Завданням громади є проведення обрядів, відкриття, відтворення і забезпечення діяльності культових будівель, благодійна діяльність, організація духовної освіти, взаємодія членів громади, захист їх громадянських прав.
За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником релігійної громади є ОСОБА_4 .
Рішенням Науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини від 12.04.2013, оформленим протоколом №62 (том 1, а.с.149) було схвалено програму регенерації колишньої міської юдейської дільниці Львова (вулиці Федорова-Арсенальська-Староєврейська-Бр.Рогатинців) та рекомендовано продовжити опрацювання науково-проектної документації по об`єктах, які входять до складу колишньої юдейської дільниці Львова. 
Рішенням 37 COM 39 7B.87, прийнятим Комітетом всесвітньої спадщини ЮНЕСКО на 37-й сесії у 2013 році (том 8, а.с.7- 18), комітет нагально закликав Державу-учасницю припинити роботу над будівництвом Готельного комплексу (вул. Федорова, 23-15), у Резиденції Міністра внутрішніх справ (вул.Кривоноса,1) та у Житловому комплексі (вул. Довбуша, 15), забезпечуючи проведення оцінювання впливу на спадщину та її розгляд Центром всесвітньої спадщини та дорадчими органами. 
Рішенням COM 39 7B.84, прийнятим Комітетом всесвітньої спадщини ЮНЕСКО на 39-й сесії у 2015 році, комітет звернув увагу на технічний аналіз ІКОМОС програми регенерації старовинного єврейського кварталу і закликав Країну-сторону виконати рекомендації ІКОМОС і, особливо, розробити детальний генеральний план розвитку міста та план консервації єврейського кварталу. 
Відповідно до листа Міністерства культури України №44/10-5/13-19 від 03.01.2019 (том 7, а.с.34), земельні ділянки за адресами: м. Львів, вул. Федорова, 23, 28 розташовані в історичному ареалі міста Львова (рішення Львівської міської ради від 09.12.2005 №1311) й на території об`єкта «Архітектурний ансамбль історичного центра Львова», включеного до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО.
Листом Міністерства культури України №3031/10-1/13-19 від 29.05.2019 (том 9, а.с.144- 145) повідомлено, що проектна документація «Готельний комплекс в умовах регенерації історичного кварталу на ділянках на вул. Федорова 23 , 28 з реставрацією та пристосуванням будинку № 28 на вул. Федорова у місті Львові під готельну функцію» розглядалася Науково-методичною радою з питань охорони культурної спадщини Міністерства культури і туризму України, а також Науково-методичною радою Міністерства культури України. За результатами розгляду представлений проект був визнаний таким, що не відповідає вимогам Державних будівельних норм України щодо розроблення проектної документації для будівництва та науково-проектної документації для реставрації об`єктів нерухомої культурної спадщини. Листом Державної служби з питань національної культурної спадщини від 20.12.2010 №22-3823/21 Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» було відмовлено, зокрема у наданні дозволу на початок земляних та будівельно-монтажних робіт по вул. Федорова 23, 28, а також у погодженні проектної документації. Також Департаментом культурної спадщини та культурних цінностей Міністерства культури України ТзОВ «Українські інвестиційні системи» було видано припис від 07.09.2011 №195/22/51-11 щодо негайного припинення проведення будь-яких будівельних робіт за вказаною адресою.
Предметом розгляду у цій справі є позов Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу (позивач-1), Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу (позивач-2) та Єврейської релігійної ортодоксальної громади "Турей Загав" ("Золота Роза") (позивач-3) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" (відповідач-1), до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські традиції" (відповідач-2) та до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради (відповідач-3) про: 
- скасування державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва - готельний комплекс, розташований на вул. І. Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний № 190504346101, за відповідачем-1 (ЄДРПОУ 33695378); скасування запису про проведену 07 жовтня 2013 року державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва - готельний комплекс, розташований на вул. І. Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний № 190504346101, за відповідачем-1 (ЄДРПОУ 33695378); 
- скасування державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва - готельний комплекс, розташований на вул. І. Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний № 190504346101, від 24 травня 2017 року за відповідачем-2 (ЄДРПОУ 41326759); скасування запису про проведену 24 травня 2017 року державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва - готельний комплекс, розташований на вул. І. Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний № 190504346101, за відповідачем-2 (ЄДРПОУ 41326759).
Згідно з частиною першою статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
Статтею 11 ЦК України визначено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Зокрема, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. (ч.1 ст.11). 
Відповідно до  ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Згідно з ч.1  ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. (ч.2  ст.4 Господарського процесуального кодексу України). 
Отже, захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес. 
Як роз`яснив Конституційний Суд України своїм рішенням від 01.12.2004 р. №18-рп/2004, поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій  статті 4 Цивільного процесуального кодексу України  та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать  Конституції  і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Відповідно до Статуту, Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу (позивач-1) утворене з метою просвітництва та запобігання дискримінації осіб єврейської національності через віросповідання та національність. Визначення поняття «благочинні цілі» наведено у п. п. іі ст.4 А Статуту, де вказано, що це: релігійні, благочинні, наукові, літературні або просвітницькі цілі.
Представництво Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу (позивач-2) зареєстроване 08 червня 2000 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію, виданого Міністерством юстиції України 08.06.2000 р. за №131, основною метою діяльності представництва є проведення моніторингу ситуації з дотримання прав людини, сприяти гармонізації міжнаціональних та міжрелігійних відносин, надавати різноманітну гуманітарну допомогу, сприяти покращенню освіти дітей та дорослих осіб єврейської національності у Радянському Союзі та інших місцях через їх релігійну та національну приналежність. 
Представництво Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу реалізуючи статутні цілі, забезпечує всебічне вивчення та дослідження місць, пов`язаних з історією та релігією єврейського народу. На протязі кількох років замовлялись робота з археологічних досліджень, виготовлення документації на нововиявлені пам`ятки та державної реєстрації, замовлено та погоджено, у встановленому законом порядку, проект регенерації однієї з юдейських дільниць у м. Львові, що охоплює й територію, на якій зареєстровано об`єкт незавершеного будівництва, про скасування державної реєстрації якого заявлено вимоги. 
Відповідно до статуту Єврейської релігійної громади "Турей Загав" ("Золота Роза") м. Львова, громада є самостійною місцевою організацією віруючих громадян м. Львова, віросповідна приналежність - Іудаїзм. Метою громади є сповідування Іудаїзму, задоволення релігійних потреб громадян єврейської національності, сповідування і поширення віри. Завданням громади є проведення обрядів; відкриття, відтворення і забезпечення діяльності культових будівель; благодійна діяльність; організація духовної освіти; взаємодія членів громади, захист їх громадянських прав.
Програма регенерації колишньої міської юдейської дільниці Львова (вул. І. Федорова - Арсенальська - Староєврейська - Братів Рогатинців) схвалена рішенням Науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини від 12 квітня 2013 року та рекомендовано продовжити опрацювання науково-проектної документації по об`єктах, які входять до складу колишньої юдейської дільниці Львова. 
У рекомендаціях Парламентської асамблеї Ради Європи з питань захисту власності релігійних громад № 1556 (2002 р,), рекомендовано - гарантувати релігійним інститутам, власність яких була націоналізована в минулому, реституцію цієї власності у визначений термін чи якщо це неможливо, справедливу компенсацію; необхідно стежити за тим, щоб націоналізована церковна власність не приватизувалася (пункт 8).
На земельних ділянках (м. Львів, вул. І. Федорова, 25, 27, 28 ), розташований ансамбль синагоги «Турей Загав» («Золота Роза»), що складається із будівель: синагоги, сакральних споруд для ритуальних потреб: кагальний будинок зі шпиталем, «різні» (шхити), микви та єшиви - вищої юдейської школи, які складали частину історичного єврейського кварталу. Названі культові споруди розташовані на спірних земельних ділянках, а згідно архівних документів, належали єврейській релігійній організації «Золота Роза».
У справах №5015/5589/11, №914/1541/15, №910/28297/14, №914/340/17 судами встановлено, що земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Львів, вул. І. Федорова, 23, 28, - є землями державної власності, їх категорія - землі історико-культурного призначення; ділянки розташовані в межах Державного історико-архітектурного заповідника у м. Львові, внесеного в Реєстр світової спадщини ЮНЕСКО 1988 року «Львів. Історичний центр (865)»; що на цих землях розміщується ансамбль синагоги "Турей Загав" ("Золота Роза"), який складається із будівель: синагоги (буд 27), сакральних споруд для ритуальних потреб: кагальний будинок зі шпиталем, шхити (будинки 23, 25 по вул. Федорова) та єшиви - вищої юдейської школи (будинок 28), які складають частину історичного єврейського кварталу. 
Доказами наявності прав та охоронюваних законом інтересів позивачів є наступні документи: статути позивачів; свідоцтва про державну реєстрацію; доручення на представництво, Апостиль (українською та англійською мовами); Список об`єктів світової спадщини ЮНЕСКО в Україні (англійською і українською мовами); Номінаційний файл ЮНЕСКО; рішення науково-методичної ради; постанова Вищого господарського суду України від 18.02.2014 р. у справі № 5015/5527/12; постанова Вищого господарського суду України від 13.08.2014 р. у справі № 914/4078/13; рішення господарського суду Львівської області від 03.05.2017р. у справі № 914/340/17, яке вступило в законну силу, а також, вже описані вище судові рішення. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі №914/340/17 за позовом 1. Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, 2. Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, 3. Єврейської релігійної громади «Турей Загав» («Золота Роза») до Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: 1. Міністерства культури України, 2. Львівської обласної державної адміністрації; на стороні відповідача: 1. Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», 2. Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про визнання недійсною ухвали Львівської міської ради від 26 травня 2016 року № 522 у частині визнання права власності територіальної громади м. Львова на руїни синагоги «Турей Загав» («Золота Роза») дійшла такого висновку: 
Ураховуючи те, що спірні культові споруди згідно з архівними документами, належали єврейській релігійній організації «Золота Роза», інтерес позивачів до згаданих об`єктів цілком відповідає поняттю «охоронюваний законом інтерес», тлумачення якому надано в  Рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004, та підлягає захисту в порядку та спосіб, визначені  статтею 152 ЗК України,  статтею 16 ЦК України. (п.6.26 постанови). 
Про те, які саме культові споруди вказано у п.3.7. постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року зі справи №914/340/17: Водночас, установлюючи наявність порушеного права позивачів оспорюваню ухвалою Львівської міської ради, суди попередніх інстанцій керувалися тим, що на земельних ділянках на вул. І. Федорова в м. Львові розташовано ансамбль синагоги «Турей Загав» (« Золота Роза »), що складається з будівель синагоги (буд. 27), сакральних споруд для ритуальних потреб: кагальний будинок зі шпиталем, шхит, микви (буд. 23 і 25), а також єшиви - вищої юдейської школи (буд. 28) і утворює частину історичного єврейського кварталу. 
Предметом спору у справі №914/340/17 була ухвала Львівської міської ради від 26 травня 2016 року № 522 у частині визнання права власності територіальної громади м. Львова на руїни синагоги «Турей Загав» («Золота Роза»). А предметом спору у цій справі є скасування державних реєстрацій прав власності та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав власності на об`єкт незавершеного будівництва готельного комплексу, що на вул. І.Федорова, 23, 28 у м. Львові. 
Згідно з статтею 6 Закону України «Про національні меншини в Україні» держава гарантує всім національним меншинам права на національно-культурну автономію: користування і навчання рідною мовою чи вивчення рідної мови в державних навчальних закладах або через національні культурні товариства, розвиток національних культурних традицій, використання національної символіки, відзначення національних: свят, сповідування своєї релігії, задоволення потреб у літературі, мистецтві, засобах масової інформації, створення національних культурних і навчальних закладів та будь-яку іншу діяльність, що не суперечить чинному законодавству. Пам`ятки історії і культури національних меншин на території України охороняються законом.
Статтею 21 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», гарантовано право релігійних організацій на заснування і утримування вільно доступних місць богослужінь або релігійних зібрань, а також місця, шановані в тій чи іншій релігії (місця паломництва). Богослужіння, релігійні обряди, церемонії та процесії безперешкодно проводяться в культових будівлях і на прилеглих територіях, у місцях паломництва, в установах релігійних організацій, на кладовищах, в місцях окремих поховань і крематоріях, квартирах і будинках громадян, тощо. 
Позивачі, як представники національних меншин в Україні та релігійних організацій, мають право на вільний доступ до культових місць богослужінь, використання їх за цільовим призначенням, та здійснення культових обрядів.
Отже, інтерес позивачів Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, Єврейської релігійної громади «Турей Загав» («Золота Роза») до земельних ділянок за адресою: м. Львів, вул. І. Федорова, 23, 28 та до розташованого на цих землях ансамблю синагоги "Турей Загав" ("Золота Роза"), який складається із будівель: синагоги (буд 27), сакральних споруд для ритуальних потреб: кагальний будинок зі шпиталем, шхити (будинки 23, 25 по вул. Федорова) та єшиви - вищої юдейської школи (будинок 28), які складають частину історичного єврейського кварталу відповідає поняттю «охоронюваний законом інтерес». 
Щодо повноважень ОСОБА_4 .
Свідоцтвом Адміністрації регулювання підприємницької діяльності Управління в справах споживачів та правового забезпечення уряду округу Колумбія від 17.05.1996 засвідчено, що Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу - корпорація, заснована та існуюча згідно із законами штату Массачусетс, належним чином уповноважена вести свою діяльність як іноземна корпорація в окрузі Колумбія згідно зі свідоцтвом про повноваження, виданим Відділом корпорацій Управління в справах споживачів та правового забезпечення 16.12.1981. 
Офіційним афідевітом, даним під присягою. ОСОБА_2, національним директором та секретарем ради директорів Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу та офіційним афідевітом, даним під присягою. ОСОБА_1, президентом Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу засвідчено, зокрема що ОКЄРС проводить свою діяльність під обома назвами (Об`єднання комітетів для євреїв Радянського Союзу та Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу), а згідно із законами Сполучених Штатів та Співдружності Массачусетса не вимагається внесення змін у свідоцтво про реєстрацію (Статуту) корпорації при зміні назви. 
Відповідно до свідоцтва про відновлення діяльності від 03.03.2014 корпорація (Об`єднання комітетів для євреїв Радянського Союзу) повністю відновила свою діяльність без обмеження в часі з усіма правами, обов`язками та зобов`язаннями таким чином, ніби вона не припиняла свою діяльність або не була розпущена. 
Дорученням від 13.12.2005, апостильованим 14.12.2005 ОСОБА_2 , національний директор неурядової організації Корпорації Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу та секретар її ради директорів, уповноважив ОСОБА_4 бути директором представництва Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу в Україні, діяти в якості представника та офіційної особи Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу та особистого представника ОСОБА_2 та представника організації у всіх організаційних та фінансових питаннях, що стосується проектів Об`єднання пов`язаних з правами людини в Україні, в тому числі і представляти Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу та його Представництво в Україні у всіх урядових установах та судах, національних та місцевих, у всіх та будь-яких юридичних питаннях.
У свідоцтві про реєстрацію структурного осередку громадської (неурядової) організації зарубіжної держави в Україні №131, виданого Міністерством юстиції України 08.06.2000 вказано, що основною метою діяльності Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу є проведення моніторингу ситуації з дотримання прав людини, сприяння гармонізації міжнаціональних та міжрелігійних відносин, надання різноманітної гуманітарної допомоги, сприяння покращенню освіти дітей та дорослих, виступи в засобах масової інформації, участь в конференціях, симпозіумах, зустрічах, включаючи міжнародні.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Представництво Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу є юридичною особою, існує в організаційно-правовій формі громадської організації, його засновником є Об`єднання комітетів на захист євреїв Радянського Союзу, а керівником - ОСОБА_4 .
Відповідно до виданого Міністерством юстиції України свідоцтва про реєстрацію структурного осередку неурядової організації зарубіжної держави в Україні, Представництво Американського об`єднання ко для євреїв бувшого Радянського союзу зареєстровано як структурний осередок. У зв`язку із змінами законодавства України, змінювались і реєстраційні документи представництва, зокрема, у 2009 році змінювалось свідоцтво, а у 2015 році вносились зміни в ЄДР. Повноваження керівника представництва піддавались ретельній перевірці Міністерством юстиції України та відповідним: наказом у 2015 році було прийнято до відома продовження строку повноважень керівника представництва.
Відповідно до наданого Міністерством юстиції України 15.06.2015 правового висновку щодо відповідності Конституції України та Законам України, статуту (положенню) акредитованого відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації повідомлення про продовження строку повноважень керівника Представництва американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу, рішення про продовження строку повноважень керівника Представництва прийнято національним директором корпорації Об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу ОСОБА_2 (доручення від 13.12.2005.), доручення відповідає  Конституції України  та законам України, а продовження строку повноважень керівника Представництва може бути прийняте до відома.
Наказом Міністерства юстиції України № 1132/5 від 06.07.2015 прийнято до відома продовження строку повноважень керівника Представництва американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу.
Відповідно до розділу 2 статуту Єврейської релігійної громади «Турей Загав («Золота Роза») 2008 року, метою громади є сповідування іудаїзму, задоволення релігійних потреб громадян єврейської національності, сповідування і поширення віри. Завданням громади є проведення обрядів, відкриття, відтворення і забезпечення діяльності культових будівель, благодійна діяльність, організація духовної освіти, взаємодія членів громади, захист їх громадянських прав.
За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником релігійної громади є ОСОБА_4 . 
Викладене підтверджує статус, мету створення і предмет діяльності позивачів та повноваження ОСОБА_4 . 
Позивачі вказують, що їх законні права та інтереси стосуються: права на розвиток етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національної меншини України (ст.11 Конституції України); права на збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність (ст.54 Конституції України); права на розвиток національних культурних традицій, відзначення національних свят, сповідування своєї релігії (ст.6 Закону України «Про національні меншини в Україні»); права на збереження життєвого середовища у місцях їх історичного і сучасного розселення (ст.6 Закону України «Про національні меншини в Україні»); інтерес до прагнення користування конкретним матеріальним та нематеріальним: благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу на розвиток етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності позивачів як представників національної меншини України, збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, розвиток національних культурних традицій, відзначення національних свят, сповідування своєї релігії, збереження життєвого середовища в місцях їх історичного і сучасного розселення з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, вільний доступ до культових місць богослужінь, використання їх за цільовим призначенням, та здійснення культових обрядів.
Рішенням Науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини від 12.04.2013р. схвалено програму регенерації колишньої міської юдейської дільниці Львова (вул. І.Федорова - Арсенальська - Староєврейська - Бр. Рогатинців) та рекомендовано продовжити опрацювання науково-проектної документації по об`єктах, які входять до складу колишньої юдейської дільниці Львова.           
У рекомендаціях Парламентської асамблеї Ради Європи з питань захисту власності релігійних громад №1556 (2002 р,), рекомендовано - гарантувати релігійним інститутам, власність яких була націоналізована в минулому, реституцію цієї власності у визначений термін чи якщо це неможливо, справедливу компенсацію; необхідно стежити за тим, щоб націоналізована церковна власність не приватизувалася (пункт 8).
Земельні ділянки за адресою: м. Львів, вул. І. Федорова, 23, 28, - є землями державної власності, їх категорія - землі історико-культурного призначення; ділянки розташовані в межах Державного історико-архітектурного заповідника у м. Львові, внесеного в Реєстр світової спадщини ЮНЕСКО 1988 року «Львів. Історичний центр (865)». На земельних ділянках (м. Львів, вул. І.Федорова, 25, 27, 28 ), розташований ансамбль синагоги «Турей Загав» («Золота Роза»), що складається із будівель: синагоги (буд. 27 на вул. І.Федорова ), сакральних споруд для ритуальних потреб: кагальний будинок зі шпиталем, «різні» (шхити), микви (буд. 23 і 25 на вул. І.Федорова) та єшиви - вищої юдейської школи (буд. 28 на вул. І. Федорова ), які складали частину історичного єврейського кварталу. Житловий будинок №28 по вул. І. Федорова у м. Львові рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів № 130 від 26.02.1980 року внесено в перелік пам`яток архітектури, а відповідно до додатку №13 до Наказу Міністерства культури України від 03.02.2010 року № 58/0/16-10 "Про перелік об`єктів культурної спадщини Львівської області, що заносяться до Державного реєстру пам`яток України за категорією місцеве значення" та акта технічного стану кагального будинку та ритуальної лазні з миквою ХУІІ-ХІХ століть, на вул. Арсенальній, 7 у м. Львові є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення.
Вказані обставини встановлені судовими рішеннями у справах: №5015/5527/12; №914/4078/13, №5015/5589/11, №5015/5589/11, №914/1541/15, №910/28297/14, №914/340/17, а також підтверджені наявними у справі доказами. 
У силу приписів частин 4, 5 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Відповідачі не надали суду спростувань встановлених судовими рішеннями обставин, що мають преюдиціальне значення. 
Ураховуючи наведене, статутні цілі, мету і завдання Об`єднання комітетів для євреїв колишнього Радянського Союзу (позивач-1), Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу (позивач-2) і Єврейської релігійної громади "Турей Загав" ("Золота Роза") (позивач-3) та предмет спору і його обґрунтування, спільний інтерес позивачів до згаданих об`єктів в повній мірі відповідає поняттю «охоронюваний законом інтерес», тлумачення якому надано у рішенні Конституційного суду № 18- рп/2004 від 01.12.2004 р., та підлягає захисту в порядку та спосіб, що визначений статтею 16 ЦК України.
За змістом статті 47 ГПК України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки. 
Позивачі звернулись із позовними вимогами до трьох відповідачів:
Перша позовна вимога звернена до ТОВ «Українські інвестиційні системи» (відповідач-1), державна реєстрація права власності якого на об`єкт незавершеного будівництва готельного комплексу на вул. Федорова, 23,28 у м. Львові була проведена 07 жовтня 2013 року.
Друга позовна вимога звернена до ТОВ «Львівські традиції» (відповідач-2), державна реєстрація права власності якого на об`єкт незавершеного будівництва готельного комплексу на вул. Федорова, 23,28 у м. Львові була проведена 24 травня 2017 року.
Позовні вимоги спрямовані і до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради (відповідач-3), як до органу державної реєстрації прав у спірних правовідносинах. 
Позивачі вказують на те, що підставою державної реєстрації були договори оренди земельних ділянок від 28.11.2007р. № Г-481 і № Г-482 та дозвіл на виконання будівельних робіт від 21.07.2010р., які,  надалі були скасовані у встановленому законом порядку. 
Скасування реєстрації права власності та записів про проведену реєстрацію здійснюється на підставі заяви власника/ право набувача, або за рішенням суду.
Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час прийняття оскарженого рішення), у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Частиною 5 цієї статті встановлено, що внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав.
Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, відповідно до частини 4 статті 18 цього Закону, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав н нерухоме майно та їх обмежень" визначено поняття державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень як офіційне визнання підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до відповідного Державного реєстру.
Згідно з пунктом 3) частини І статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень», заявником може бути власник, правонабувач, або сторона правовочину у яких виникло речове право, чи уповноважені ними особи,
ТОВ «Українські інвестиційні системи» і ТОВ «Львівські традиції» не звернулись до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради із відповідною заявою. Тому позивачі визначили скасування державної реєстрації права власності та запису про її проведення виключно в судовому порядку, як єдиний спосіб захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, передбачений статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень». 
За наведеного вище, звернення позивачів із означеним позовом не є зловживанням процесуальними правами у контексті приписів статті 43 ГПК України. 
Відповідно до частин першої і другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Означений позов поданий на розгляд Господарського суду Львівської області.
Господарський суд Львівської області ухвалою від 05 жовтня 2017 року у справі №914/2006/17, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07 листопада 2017 року, відмовив у прийнятті позовної заяви на підставі пункту 1 частини першої  статті 62  ГПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року. Суди першої і апеляційної інстанцій вказали на те, що спір не підвідомчий господарським судам України, позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України, а належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства України.
Велика Палата Верховного Суду постановою від 23 травня 2018 року у цій справі №914/2006/17 задовольнила касаційну скаргу Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу та Єврейської релігійної громади «Турей Загав» («Золота Роза») - скасувала постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07 листопада 2017 року та ухвалу Господарського суду Львівської області від 05 жовтня 2017 року у справі  №914/2006/17. Справу №914/2006/17 направила до  Господарського суду Львівської області для продовження розгляду зі стадії прийняття позовної заяви. 
У постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, зокрема, що:
підставою заявленого позову слугували обставини того, що правовстановлюючі документи, на основі яких проведено оспорювані державні реєстрації права власності на об`єкти незавершеного будівництва, скасовано в судовому порядку; 
позивачі не оскаржують як учинення реєстраційних дій, так і рішення державного реєстратора, оскільки на момент їх проведення документи, необхідні для вчинення реєстраційних дій, були чинними. Між сторонами у справі відсутні правовідносини щодо адміністрування та підпорядкування, натомість характер спірних правовідносин свідчить про спір сторін щодо законності виникнення у відповідача-1 та відповідача-2 права власності на об`єкт незавершеного будівництва;
відповідно до  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria) указав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, не передбаченої законом;
справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника майна, а також в інших спорах, які виникають з майнових відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору підвідомчі господарським судам.
У силу приписів частини першої статті 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно відмовив відповідачам у закритті провадження у справі №914/2006/17 з підстав п.1 ч.1 і 2 ст. 231 ГПК України. 
Щодо предмета спору. 
Як зазначено вище, предметом розгляду є 
- скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва - готельний комплекс, розташований на вул. І. Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний №190504346101, за відповідачем-1 (ЄДРПОУ 33695378); скасувати запис про проведену 07 жовтня 2013 року державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва - готельний комплекс, розташований на вул. І. Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний № 190504346101, за відповідачем-1 (ЄДРПОУ 33695378); 
- скасування державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва - готельний комплекс, розташований на вул. І. Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний №190504346101, від 24 травня 2017 року за відповідачем-2 (ЄДРПОУ 41326759); скасування запису про проведену 24 травня 2017 року державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва - готельний комплекс, розташований на вул. І. Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний № 190504346101, за відповідачем-2 (ЄДРПОУ 41326759).
Правовою підставою позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва - готельний комплекс, розташований на вул. І. Федорова, 23, 28 у м. Львові та записів про державну реєстрацію права власності на цей об`єкт позивач називає статтю 115, частину третю статті 331, частини першу - третю та п`яту  статті 376 ЦК України, статтю 2, частину другу статті 26, статтю 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтю 6 Закону України «Про національні меншини в Україні»,  статтю 21 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та тими обставинами, що 
Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За визначенням частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За приписами статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Статтею 331 ЦК України унормовано набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва. Частиною 3 цієї статті установлено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. 
Як вже зазначено, право власності ТОВ «Українські інвестиційні системи» на об`єкт незавершеного будівництва за адресою: м. Львів, вул. І.Федорова, 23, 28 було зареєстровано на підставі договорів оренди землі Г-482 та Г-481 від 28.11.2007, укладених ТОВ «Українські інвестиційні системи» з Львівською міською радою, та дозволу на виконання будівельних робіт №1/318-10, виданого 21.07.2010 Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області.
Київський апеляційний господарський суд постановою від 29.10.2015 у справі №910/28297/14 визнав недійсними з моменту укладення договори оренди землі №Г-481 та №Г-482 від 28.11.2007. 
До цього, суди прийняли рішення про визнання недійсними документів, що передували укладенню відповідних договорів оренди - ухвал Львівської міської ради про включення земельних ділянок за адресою: м. Львів, вул. Федорова, 23, 28 до переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах та надання дозволу на виготовлення проектів відведення земельних ділянок; про продаж шляхом аукціону права оренди земельних ділянок та затвердження ціни продажу права оренди, укладення з переможцем договору купівлі-продажу земельних ділянок (справа №5015/5589/11), а також рішень Виконавчого комітету Львівської міської ради про затвердження істотних умов договору та результатів аукціону з продажу права оренди земельних ділянок (справа №914/1541/15).
Також, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області наказом від 26.01.2011 № 1-С/Д скасувала свій дозвіл на виконання будівельних робіт від 21.07.2010 №1/318-10 з будівництва готельного комплексу в умовах регенерації історичного кварталу на ділянках на вул. І.Федорова, 23, 28 з реставрацією та пристосуванням будинку №28 на вул. І.Федорова у м. Львові (пам`ятки архітектури, охоронний №356) під готельні функції, виданий ТОВ «Українські інвестиційні системи». Наказано вжити заходів щодо зупинення означених будівельних робіт. 
Підставою прийняття наказу 26.01.2011 № 1-С/Д слугувало службове розслідування, за результатами якого встановлено факт видачі дозволу на виконання будівельних робіт №1/318-10 від 21.07.2010 з порушенням вимог ст.29 «Про планування і забудову територій», Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого постанововю Кабінету Міністрів України від 30.09.2009 №1104. 
Отже, станом на час проведення 07.10.2013 державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва - готельний комплекс, розташований на вул. І. Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний №190504346101 за ТОВ «Українські інвестиційні системи» та внесення відповідного запису про державну реєстрацію, необхідний для здійснення такої реєстрації дозвіл на виконання будівельних робіт не був чинним, а після проведення реєстрації правочини, які підтверджували користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, було визнано недійсними з моменту їх укладення, тобто з 2007 року. 
За визначенням частини першої статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. 
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. (ч.2 ст.376 ЦК України).
Зважаючи на викладене суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що об`єкт незавершеного будівництва за адресою: м. Львів, вул. Федорова, 23, 28 є самочинним будівництвом, оскільки будувався за відсутності відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, та на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Договори оренди землі Г-482 та Г-481 від 28.11.2007 не можуть бути визнані належним підтвердженням відведення земельних ділянок для будівництва ТОВ «Українські інвестиційні системи», оскільки такі визнані недійсними з моменту укладення і відповідно до положень статей  216, 236 ЦК України не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з їхньою недійсністю, та є недійсними з моменту їх вчинення. 
ТОВ «Українські інвестиційні системи» у силу приписів ч.2  ст. 376 ЦК України не набуло права власності на самочинне будівництво - об`єкт незавершеного будівництва на вул. І. Федорова, 23, 28 у м. Львові, а може вважатися лише власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. 
Докази протилежного у матеріалах справи відсутні. 
Проте, рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи», оформленим протоколом №10/05 від 10.05.2017 було ухвалено, зокрема, затвердити розподільчий баланс товариства, згідно якого в результаті виділення товариства утворюється Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівські традиції», передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівські традиції» відповідне майно, права та обов`язки; уповноважити голову та члена комісії з виділу підписати розподільчий баланс товариства. 
Протоколом №1 загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські традиції» від 10.05.2017 оформлено рішення, в тому числі щодо заснування (створення) Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські традиції» шляхом виділу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» та прийняття майна, прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» відповідно до розподільчого балансу, затвердженого рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» згідно протоколу №10/05 від 10.05.2017 
З наявних у матеріалах справи копій розподільчого балансу виділення з ТОВ «Українські інвестиційні системи» ТОВ «Львівські традиції» станом на 10.05.2017 разом з розшифровкою статей балансу, акту приймання-передачі нерухомого майна у зв`язку з реорганізацією товариства шляхом виділення від 10.05.2017, за змістом яких ТОВ «Українські інвестиційні системи» передало ТОВ «Львівські традиції» на підставі розподільчого балансу основні засоби вартістю 36228085,22 грн, а саме об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер нерухомості 11446137 від 24.10.2013, запис про право власності №3026953 від 07.10.2013.); об`єкт незавершеного будівництва являє собою готельний комплекс, що будується за адресою: м. Львів, Галицький район, вулиця Івана Федорова, 23, 28; цей акт та/або розподільчий баланс є підставою для проведення перереєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва з ТОВ «Українські інвестиційні системи» на ТОВ «Львівські традиції» відповідно до чинного законодавства України. 
Відтак, правильними є висновки суду першої інстанції про те, що ТОВ «Українські інвестиційні системи» не мало права передавати об`єкт незавершеного будівництва на вул. І. Федорова, 23, 28 у м. Львові до статутного капіталу утвореного внаслідок виділення з нього ТОВ «Львівські традиції». Адже ТОВ «Українські інвестиційні системи» на момент прийняття рішень і формування статутного капіталу ТОВ «Львівські традиції» не було власником об`єкту незавершеного будівництва, а лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва.
Незаконність передачі об`єкта у власність ТОВ «Львівські традиції»  надалі призвела і до неправомірної державної реєстрації права власності ТОВ «Львівські традиції» на об`єкт незавершеного будівництва. 
Ураховуючи викладені обставини справи та приписи закону, суд першої інстанції захистив законний інтерес позивачів і скасував державну реєстрацію та запис від 07.10.2013 про державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готельного комплексу, що на вул. І.Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний № 190504346101 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» і скасував державну реєстрацію та запис від 24.05.2017 про державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готельного комплексу, що на вул. І.Федорова, 23, 28 у м. Львові, реєстраційний № 190504346101 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські традиції». 
Викладене спростовує доводи апеляційних скарг про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права щодо права (інтересу), на захист яких подано позов; щодо неефективності обраного способу захисту; про не дослідження обсягу дієздатності позивачів, їх спільного інтересу щодо їх вимог про скасування державної реєстрації об`єкта незавершеного будівництва в контексті Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень; про неправомірний висновок про самочинне будівництво; про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі статті 231 ГПК України; щодо наявності підстав для державної реєстрації за ТОВ «Українські інвестиційні системи» об`єкта незавершеного будівництва станом на 2013 рік; про неправомірний висновок про незаконну передачу об`єкта незавершеного будівництва готельного комплексу, що на вул. І.Федорова, 23, 28 у м. Львові Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівські традиції». 
.Відповідно до вимог статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Згідно з статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Господарський суд Львівської області постановив рішення від 06 листопада 2019 року у справі №914/2006/17 з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські традиції" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" відсутні. 
Керуючись, ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 
п о с т а н о в и в:
Рішення Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2019 року у справі №914/2006/17 залишити без змін, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські традиції" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" без задоволення.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівські традиції" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи".
Постанова набирає законної сили з дня прийняття.
Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.
Повний текст постанови складено 04 листопада 2020 року.

Головуючий суддя                                                            В.М. Гриців

                    Суддя                                                            О.В. Зварич

                    Суддя                                                            М.І. Хабіб