ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

       27 жовтня 2020 року                м. Чернівці                 Справа № 2-624/12

       Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого Лисака І.Н.,
       суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І., 
секретар: Герман Я.І.,
заявник: товариство з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ»,
боржники:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
заінтересовані особи: Сторожинецький відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,
при розгляді справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_5 від імені ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 липня 2020 року, постановлену під головуванням судді Дячук О.О., -

В С Т А Н О В И В:
У травні 2020 року ТОВ «ГІГ-АНТ» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 липня 2020 року заяву задоволено, замінено стягувача з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «ГІГ-АНТ» щодо виконання виконавчого листа №2-624 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №906729 від 26.09.2008 року у розмірі 278 308,88 грн.
Ухвала суду мотивована тим, що були всі підстави для задоволення заяви, оскільки 01.10.2012 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області було ухвалено рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №906729 від 26.09.2008 року у розмірі 278 308,88 грн та видано виконавчий лист. 
16.01.2020р. між ТОВ «ГІГ-АНТ» та ПАТ КБ «Надра» було укладено договір №GL3N014029 відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, за яким Банк 
Провадження №22-ц/822/888/20                                      Категорія 84 
відступив шляхом продажу ТОВ «ГІГ-АНТ» право вимоги до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором №906729 від 26.09.2008 року.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, у задоволенні заяви ТОВ «ГІГ-АНТ» відмовити за безпідставністю.
В обґрунтування доводів скарги посилається те, що заявником не надано достатніх та допустимих доказів щодо переходу права вимоги до Боржника, оскільки в договорі, на підставі яких переуступалося право вимоги №GL3N014029 від 16 січня 2020 року та виконавчому листі №2-624 про стягнення з боржника заборгованості по кредитному договору, містяться різні суми заборгованості, не надано доказів повідомлення боржників про зміну кредитора та відступлення права вимоги по кредитному договору №906729 від 26.09.2008 року.
Також, заявником не надано доказів, що він має право проводити нарахування відсотків, штрафних санкцій, а якщо ним і проводяться дані нарахування, то в якому розмірі зазначається відсоткова ставка для розрахунку процентів, штрафних санкцій, комісій, інших платежів.
Крім наведеного, ТОВ «ГІГ-АНТ» не надало доказів відкриття виконавчого провадження відносно боржників, що виключає доцільності проведення заміни сторони виконавчого провадження.
Наголошує, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року договір поруки від 26.09.2008 року до Кредитного договору №906729 від 26.09.2008 року, укладений між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , був припинений, відповідно між сторонами припиненні правовідносини щодо стягнення заборгованості по кредитному договору, однак, судом першої інстанції при постановлені оспорюваної ухвали не були взяті до уваги доводи боржників.
       Поданий ТОВ «ГІГ-АНТ» відзив не відповідає вимогам ч.4 ст.360 ЦПК України.
Колегія суддів, вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01.10.2012 року позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення основного боргу за кредитним договором, відсотків і пені за користування кредитом задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 278 308,88 грн.
На виконання вищезазначеного рішення 26 березня 2013 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області було видано виконавчий лист по справі №2-624 (а.с.14).
З договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №GL3N014029 від 16.01. 2020 року вбачається, що ПАТ «КБ «Надра» передав у власність ТОВ «ГІГ-АНТ», а останнє набуло в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору (а.с.3-6).
З Додатку №1 від 08 травня 2020 року вбачається, що ПАТ «КБ «Надра» було передано ТОВ «ГІГ-АНТ» і право вимоги за кредитним договором зі змінами і доповненнями №906729 від 26.09.2008 року, в тому числі і відносно зобов`язань договорами поруки від 26.09.2008 року, укладених між ПАТ «Надра» та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а.с.16).
ТОВ «ГІГ-АНТ» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 надсилався лист з повідомленням про те, що ТОВ «ГІГ-АНТ» є новим кредитором (а.с.15, 74-75).
В силу ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Частина 5 даної статті передбачає, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності змінити боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом ст.512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні такий замінюється правонаступником.
Як передбачено пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, а її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Оскільки в даному випадку укладено договір про відступлення прав вимоги, то наявні правові підстави для заміни стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «ГІГ-АНТ».
Суд першої інстанції вірно встановив зазначені обставини та дійшов правильного висновку про наявність підстав для заміни стягувача його правонаступником.
Слід зазначити, що безпідставним є посилання скаржника на те, що заявником не надано достатніх та допустимих доказів щодо переходу до нього права вимоги боржника, оскільки в договорі про відступлення права вимоги від 16.01.2020 року №GL3N014029 та виконавчому листі №2-624 містяться різні суми з огляду на наступне.
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За правилами даної норми дійсність правочину презюмується.
Оскільки вищезазначений договір про відступлення права вимоги недійсним не визнавався, доводи апеляційної скарги про те, що заявник на підставі цього договору не є правонаступником ВАТ «КБ «Надра» з посилання на різницю сум заборгованості за договором про відступлення права вимоги не можна визнати обґрунтованими.
Посилання на відсутність відкритого виконавчого провадження за виконавчим листом до уваги не приймаються, оскільки заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із ЗУ «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
Наведене узгоджується з позицією ВС у справі №2-3897/10 від 19.02.2020 року.
Що стосується доводів апеляційної скарги відносно наявності рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14.02.2018 року, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, то колегія відзначає наступне.
Відповідно до ст.129-1 Конституції судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Наведене свідчить, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. 
В силу частин 1-2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Оскільки рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01.10.2012 року суду, по якому видано виконавчий лист, є чинним, тому у суду відсутні підстави для відмови у задоволенні заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження, однак наявність рішення суду про припинення поруки може бути підставою для захисту права ОСОБА_1 у інший передбачений законом спосіб.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_5 від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , залишити без задоволення.
Ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий – підпис /І.Н. Лисак/
Судді – підписи /Н.К. Височанська, А.І. Владичан/