Справа  №752/20538/20                                        Головуючий в суді І інстанції - Мазур Ю.Ю.
Провадження  №33/824/5089/2020                                                       Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
23 грудня 2020 року                                                                                             м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Кривошей О.Ю., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кривошей О.Ю. на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року, - 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
 
Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17.09.2020 року о 00 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Ломоносова, 50/2, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.
Крім того, ОСОБА_1 17.09.2020 року о 22 год. 14 хв. керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Ломоносова, 50/2, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду. Внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали пошкодження.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.5, 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Кривошеєм О.Ю. подано апеляційну скаргу, у якій він просив постанову Голосіївського  районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року скасувати та закрити провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу вказаних адміністративних правопорушень.
Мотивуючи свої вимоги зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував всі обставини справи, не дослідив і не надав оцінки всім наявним в матеріалах справи доказам, а тому постанова суду не відповідає вимогам законодавства та є необґрунтованою і незаконною. Захисник вказує, що судом не було належним чином забезпечено право особи на ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а також безпідставно відмовлено у клопотанні про відкладення розгляду справи. На думку захисника, судом першої інстанції не було належним чином досліджено докази у справі, а її розгляд проведено поверхово. Обставини зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на ознаки алкогольного сп`яніння, аргументуючи це тим, що цей пристрій не сертифікований й сертифікат йому поліцейський показувати відмовився. Однак, ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду в медичній установі. Не зважаючи на всі пояснення ОСОБА_1 поліцейські склали протокол на нього за ст.130 КУпАП та його прохання отримати копію протоколу відмовили в грубій формі. Прибувши з працівниками поліції до медичної установи, лікар в здачі аналізу ОСОБА_1 відмовив, не надавши ніяких пояснень, сказав що в поліції є «Драгер» та щоб він подихав в нього. ОСОБА_1 відмовився вдруге від проходження «Драгеру» біля медичної установи. Після чого ОСОБА_1 покинув разом з поліцією медичну установу. Пояснення свідків є неправдивими. Схема місця ДТП не відповідає даним протоколу серії ДПР18 №09915 та поясненням ОСОБА_3 .
 
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Кривошей О.Ю. на підтримку поданої апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_2 , який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.
Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаними статтями, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.
 
У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №019915 від 17.09.2020 року, водій ОСОБА_1 17.09.2020 року о 22 год. 14 хв. керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Ломоносова, 50/2, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду. Внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 ПДР України. 
Зі схеми ДТП вбачається, що у автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 в результаті дорожньо-траспортної пригоди було пошкоджено передня частина капота, права фара, передній бампер права сторона, переднє праве крило. В свою чергу у транспортного засобу «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 було деформовано задній бампер ліва сторона, задня фара та лако-фарбове покриття.
Істотних недоліків схеми ДТП, які б впливали на допустимість її як доказу чи порушували право на захист ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції не встановлено. 
З письмових пояснень іншого учасника ДТП - ОСОБА_3 вбачається, що 17.09.2020 року о 21 год. 30 хв. він керуючи транспортним засобом «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Ломоносова у бік вул. Якубовського, зі сторони вул. Васильківська. Навпроти будинку 75 він пригальмував перед пішохідним переходом, щоб надати перевагу у русі пішоходам і відчув удар по задній частині свого автомобіля. Автомобілем, що спричинив ДТП був «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 . Водій, який вийшов із даного автомобіля мав ознаки алкогольного сп`яніння (хитався та мав запах перегару). Після даної події він викликав поліцію. 
Сукупність вказаних доказів, дозволяє дійти висновку, що саме ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України.
З протоколу серії ДПР18 №019914 від 17.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 17.09.2020 року о 00 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Ломоносова, 50/2, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17.09.2020 року (а.с.7).
Підстави вважати вказані пояснення неправдивими відсутні. Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, вказані пояснення були досліджені суддею та обґрунтовано прийняті до уваги як такі, що узгоджуються з іншими доказами у справі та підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що водій ОСОБА_1 вів себе агресивно, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився. Копії протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно нього, ОСОБА_1 також відмовився отримувати. Будь-яких обставин, що свідчили б про вчинення неправомірних дій працівниками поліції на вказаному відеозаписі не зафіксовано.
У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Попри доводи сторони захисту, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, правильності кваліфікації його дій за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими.
Посилання апеляційної скарги на істотні порушення закону під час винесення оскаржуваної постанови, які б впливали на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. 
Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі. 
Доказів на спростування висновків районного суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.
Із огляду на вищезазначене, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кривошей Олександра Юрійовича залишити без задоволення.
 
Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року щодо  ОСОБА_1  - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                  В.О.  Габрієль