ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" грудня 2020 р.
          Справа№ 910/18518/17
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Доманської  М.Л.
суддів:            Верховця  А.А. 
          Полякова Б.М. 
 
за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є.
та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 14.12.2020
розглянувши матеріали апеляційних скарг 
кредиторів 1-60, а саме: 
        1. ОСОБА_1 
2. ОСОБА_2 
3. ОСОБА_3 
4. ОСОБА_4 
5. ОСОБА_5 
6. ОСОБА_6 
7. ОСОБА_7 
8. ОСОБА_8 
9. ОСОБА_9 
10. ОСОБА_10 
11. ОСОБА_11 
12. ОСОБА_12 
13. ОСОБА_13 
14. ОСОБА_14 
15. ОСОБА_15 
16. ОСОБА_16 
17. ОСОБА_17 
18. ОСОБА_18 
19. ОСОБА_19 
20. ОСОБА_20 
21. ОСОБА_21 
22. ОСОБА_22 
23. ОСОБА_23 
24. ОСОБА_24 
25. ОСОБА_25 
26. ОСОБА_26 
27. ОСОБА_27 
28. ОСОБА_28 
29. ОСОБА_29 
30. ОСОБА_30 
31. ОСОБА_31 
32. ОСОБА_32 
33. ОСОБА_33 
34. ОСОБА_34 
35. ОСОБА_35 
36. ОСОБА_36 
37. ОСОБА_37 
38. ОСОБА_38 
39. ОСОБА_39 
40. ОСОБА_40 
41. ОСОБА_41 
42. ОСОБА_42 
43. ОСОБА_43 
44. ОСОБА_44 
45. ОСОБА_45 
46. ОСОБА_46 
47. ОСОБА_47 
48. ОСОБА_48 
49. ОСОБА_49 
50. ОСОБА_50 
51. ОСОБА_51 
52. ОСОБА_52 
53. ОСОБА_53 
54. ОСОБА_54 
55. ОСОБА_55 
56. ОСОБА_56 
57. ОСОБА_57 
58. ОСОБА_58 
59. ОСОБА_59 
    60. ОСОБА_60 (далі - кредитори 1-60) (за підписом представника кредиторів 1-60 ОСОБА_61 ), 
Адвокатського об`єднання "Екс Юре Консалтинг"
та  Головного управління Державної податкової служби у місті Києві
на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.09.2020 
у справі №910/18518/17 (суддя Баранов Д.О.) 
за заявою ОСОБА_53 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_33 , ОСОБА_38 , ОСОБА_52 , ОСОБА_43 , ОСОБА_57 , ОСОБА_34 , ОСОБА_25 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_40 , ОСОБА_39 , ОСОБА_35 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_47 , ОСОБА_28 , ОСОБА_32 , ОСОБА_45 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 
до Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма"
про банкрутство
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.09.2020 провадження у справі №910/18518/17 про банкрутство Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма" - закрито. Дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою господарського суду міста Києва від 15.11.2017, припинено.
Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, кредитори 1-60 та Адвокатське об`єднання "Екс Юре Консалтинг" звернулись до Північного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким дану справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції на стадію санації.
Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020, від 03.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами  кредиторів 1-60 та Адвокатське об`єднання "Екс Юре Консалтинг" на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/18518/17, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 у даній справі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, розгляд вказаних апеляційних скарг об`єднано в одне апеляційне провадження.
Апеляційні скарги мотивовані порушенням норм матеріального та процесуального права, скаржники вказують, що є невірними доводи суду першої інстанції щодо прямої заборони застосування процедури санації до підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50%. Скаржники посилаються на ст. 58 Конституції України, відповідно до якої Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Тобто, посилання представника Міністерства юстиції України у клопотанні про закриття провадження у справі та суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на абзац 1 частини 2 розділу III Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» (далі за текстом - «Закон»), є недоречним, оскільки вищезазначений Закон було прийнято тільки 02.10.2019, набрання ним чинності відбулось 20.10.2019, отже після введення процедури санації у даній справі. Скаржники вважають, що дія абзацу 1 частини 2 розділу III вищевказаного Закону не поширюється на правовідносини у даній справі, оскільки, боржника у справі - Державне підприємство «Український науково- дослідний інститут нафтопереробної промисловості «Масма» не було включено до відповідного Переліку, затвердженого Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», який було визнано нечинним за вказаним Законом. Скаржники посилаються на те, що норми Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не передбачають такої підстави для закриття провадження у справі про банкрутство, як неможливість застосування процедури санації у справах про банкрутство державних підприємств. Також норми вказаного законодавства не містять посилань на необхідність закриття провадження у справі, з огляду на тривалість даної процедури, зокрема процедури санації.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 замінено Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві у справі №910/18518/17 на його процесуального правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у місті Києві. 
05.11.2020 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду  від ОСОБА_62  надійшов відзив на апеляційну скаргу кредиторів 1-60, який мотивований тим, що судом першої інстанції при винесені ухвали про закриття провадження не було враховано, що ухвала від 10.07.2019 про відкриття процедури санації оскаржувалась в апеляційному порядку та касаційному порядку, що стало підставою неподання плану санації на затвердження суду у строки, визначені законом. Водночас, органом, до сфери управління якого належить боржник, до суду не подано, жодних конкретних пропозицій щодо механізмів та інструментів для задоволення вимог кредиторів боржника поза межами справи про банкрутство.
05.11.2020 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Міністерства юстиції України  надійшов відзив на апеляційну скаргу кредиторів 1-60, який мотивовано тим, що на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи та норм чинного законодавства суд першої         інстанції дійшов правомірного висновку про закриття провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма", так як наявність законодавчого обмеження, а саме, неможливість затвердження плану санації Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма" та відповідно неможливість застосування ліквідації процедури у даній справі, а за таких підстав, відсутність у зв`язку з наведеним успішного завершення процедури банкрутства боржника, - позбавляють можливості досягнення легітимної мети, визначеної Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
17.11.2020 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Міністерства енергетики України надійшов відзив на апеляційні скарги кредиторів 1-60 та  Адвокатського об`єднання "Екс Юре Консалтинг", в якому орган 
Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"
до сфери управління якого належить боржник 
Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"
просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін у зв`язку з тим, що неврахування керуючим санацією ДП «Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості «Масма» арбітражним керуючим Седлецьким О. В. наданих Міністерством зауважень та пропозицій щодо проекту плану санації підприємства боржника свідчить про безпідставне затягування процедури банкрутства на стадії процедури санації, відсутність будь-якої реальної можливості переходу до наступних процедур банкрутства, призводить лише до порушення прав як боржника, так і кредиторів. Зазначено, що у разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд має право застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумні строки розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження.
В судове засідання з`явились представники Міністерства юстиції України, Міністерства енергетики України та ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі». Представник ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» підтримав вимоги апеляційних скарг, представники Міністерства юстиції України та Міністерства енергетики України заперечили проти їх задоволення .
В судовому засіданні 14.12.2020 представник ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що представник кредиторів 1-60 захворів та не може бути присутнім у судовому засіданні.
Учасники провадження про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копії ухвали суду від 14.09.2020.
Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
В той же час за положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.
З огляду на викладене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку за можливе здійснювати розгляд скарг без участі певних представників учасників справи, що не з`явилися у судове засідання, так як вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, розгляд апеляційних скарг неодноразово відкладався та представник кредиторів 1-60 був в судових засіданнях раніше та він особисто не просив суд відкладати розгляд апеляційних скарг, представник ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» не надав доказів на підтвердження поважності причин для відкладення розгляду справи, тому суд відхилив це клопотання за необгрунтованості.
Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши представників певних учасників справи, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційних скарг, та скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, заявники звернулись до господарського суду міста Києва із спільною заявою про порушення  провадження у справі про банкрутство боржника - Державного  підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма", оскільки останнє має кредиторську заборгованість і неспроможне її погасити.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.11.2017 порушено провадження у справі №910/18518/17 про банкрутство Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма", визнано розмір кредиторських вимог кредиторів:   ОСОБА_53 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_33 , ОСОБА_38 , ОСОБА_52 , ОСОБА_43 , ОСОБА_57 , ОСОБА_34 , ОСОБА_25 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_40 , ОСОБА_39 , ОСОБА_35 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_47 , ОСОБА_28 , ОСОБА_32 , ОСОБА_45 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 на суму 1 077 503  грн. 34 коп., розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Суслова А.М. Попереднє засідання призначено на 17.01.2018.
Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма" було опубліковано на сайті Вищого господарського суду України 15.11.2017 за №47165.
Ухвалою попереднього засідання  від 19.10.2018 затверджено реєстр вимог кредиторів Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма".
09.04.2019 та 12.04.2019 до господарського суду міста Києва надійшли клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Суслова А.М. про введення процедури санації Державного підприємства "Український науково-дослідний  інститут нафтопереробної промисловості "Масма".
Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.07.2019 припинено процедуру розпорядження майном Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма" та повноваження розпорядника майна Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма" арбітражного керуючого Суслова Андрія Миколайовича. Задоволено клопотання арбітражного керуючого Суслова Андрія Миколайовича та відкрито процедуру санації Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма". Керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Седлецького Олександра Валентиновича, якого зобов`язано протягом трьох місяців з дня винесення ухвали про санацію боржника подати суду розроблений та схвалений комітетом кредиторів план санації Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма". 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 апеляційні скарги Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма" та Міністерства енергетики  України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі № 910/18518/17 залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі №910/18518/17 - без змін.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_63 на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі №910/18518/17 задоволено, ухвалу господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі № 910/18518/17 в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_63 на суму 199 036,88 грн скасовано та прийнято в скасованій частині нове рішення, яким визнано та включено до першої черги реєстру вимог кредиторів боржника вимоги ОСОБА_63 на суму 199 036, 88 грн.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.02.2020 касаційну скаргу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (Міністерство енергетики та захисту довкілля України) залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 та ухвалу господарського суду м. Києва від 10.07.2019 у справі № 910/18518/17 залишено без змін.
16.04.2020 до господарського суду міста Києва надійшло клопотання Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма". Обґрунтовуючи подане клопотання, Міністерство юстиції України вказує, що у зв`язку із встановленням Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" прямої заборони щодо застосування до державних підприємств судової процедури санації та судової процедури ліквідації, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справі №  910/18518/17 про банкрутство Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма" повинно бути закрито. Пунктом 2 частини 1 ст. 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Закриваючи провадження у справі №910/18518/17 про банкрутство Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма", суд першої інстанції мотивував оскаржувану ухвалу тим, що провадження у справі №  910/18518/17 про банкрутство Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма" триває близько трьох років, понад рік з яких триває процедура санації, зважаючи, що станом на час розгляду справи в її матеріалах відсутній  розроблений та схвалений план санації та, відповідно, враховуючи неможливість застосування до боржника ліквідаційної процедури, а також те, що чинний у справі про банкрутство мораторій упродовж тривалого часу забороняє задоволення вимог конкурсних кредиторів боржника, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом і гарантування правової певності кредиторів, вимоги яких визнані судом, включені до реєстру, згідно з ухвалою попереднього засідання у справі про банкрутство і не можуть бути задоволені тривалий час через дію мораторію у справі про банкрутство, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку та гарантування правової певності кредиторів, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17.07.1997, судовою практикою Європейського суду з прав людини, яка зобов`язує органи національної юрисдикції вживати належних заходів до недопущення бездіяльності та затягування розгляду справ та п. 12 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Апеляційний господарський суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції та вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції неправомірною, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).
Судом враховується, що 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі-КУзПБ) від 18.10.2018 № 2597-VIII, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Отже законодавцем за темпоральним принципом (принцип дії закону у часі) визначено пряму дію норм КУзПБ та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.
У зв`язку з тим, що Державне підприємство "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма" на день введення в дію цього КУзПБ перебувало на стадії санації, провадження у даній справі здійснюється відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким вставлені умови та порядок відновлення платоспроможності боржника під час процедури санації.
Застосування ж норм Кодексу України з процедур банкрутства передбачено у випадку переходу до наступної процедури.
02.10.2019 прийнято Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закон України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» №145-ІХ. Даний Закон №145-ІХ набрав чинності 20.10.2019.
У п. 2 Розділу III Прикінцеві та перехідні положення Закону №145-ІХ встановлено, що у справах про банкрутство державних підприємств, не застосовуються судова процедура санації, крім тих, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, та судова процедура ліквідації, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом.
Частиною 1 статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу; 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.
Частиною 1 статті 83 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство у випадках: 1) боржник - юридична особа не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; 2) юридичну особу, яка є боржником, припинено в установленому законодавством порядку, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; 3) у провадженні господарського суду є справа про банкрутство того ж боржника; 4) затверджений звіт керуючого санацією боржника в порядку, передбаченому цим Законом; 5) затверджена мирова угода в порядку, передбаченому цим Законом; 6) затверджений звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Законом; 7) боржник виконав усі зобов`язання перед кредиторами; 8) до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про його банкрутство не висунуто вимог; 9) згідно із законом справа не підлягає розгляду в господарських судах України;11) господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника; 12) в інших випадках, передбачених законом.
Норма п.12 ч.1 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою визначено підставу закриття провадження у справі про банкрутство «в інших випадках, передбачених законом», повинна застосовуватись у взаємозв`язку з конкретною нормою закону, який би передбачав такий випадок.
Аналіз норм п. 2 Розділу III Прикінцеві та перехідні положення Закону №145-ІХ, на яку посилається заявник, як на підставу закриття провадження у справі про банкрутство, свідчить про те, що дана норма передбачає заборону на введення процедур санації та ліквідації у справах про банкрутство державних підприємств за певними виключеннями.
Дана норма забороняє перехід у справах про банкрутство державних підприємств від процедури розпорядження майном до процедури санації чи ліквідаційної процедури протягом трьох років з дня набрання чинності вказаною нормою. Однак, жодних вказівок на необхідність припинення введеної раніше процедури санації, яка була розпочата до 20.10.2019, Закон  №145-ІХ не містить, як і не містить правових підстав для закриття справи про банкрутство, як, наприклад, передбачено ч. 5 ст. 12 Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна». 
Так, ч. 5 ст. 12 Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна» передбачен, що справи про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, не порушуються до її завершення. Провадження у справах про банкрутство таких підприємств/господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, підлягає припиненню, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника. Справи про банкрутство підприємств/господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про завершення приватизації, не можуть порушуватися протягом одного року з дня завершення приватизації з підстав, що виникли до завершення приватизації.
Процедуру санації у цій справі було введено 10.07.2019 на підставі норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на законних підставах за відсутності законодавчих заборон для цього. Боржник не значився в переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.  Процедура санації введена до набрання чинності Законом №145-ІХ. Норми даного Закону не встановлюють наслідків у вигляді припинення уже застосованої (введеної) процедури та закриття з цих підстав провадження у справі про банкрутство.
Як зазначено судом першої інстанції, у визначений в ухвалі суду першої інстанції від 10.07.2019 строк, керуючим санації арбітражним керуючим Седлецьким О.В. на затвердження суду  не було подано розробленого та схваленого комітетом кредиторів плану санації Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма".  
При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що лише за постановою Верховного Суду від 05.02.2020 у даній справі  було остаточно вирішено питання правомірності введення процедури санації Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма", що обумовило неподання керуючим санацією до суду на затвердження плану санації у строк, встановлений судом. В даному випадку слід враховувати здійснення оскарження та тривалість перегляду ухвалених у справі судових рішень.  
У вказаній постанові від 05.02.2020 Верховний Суд не зауважив на наявні в законодавстві обмеження щодо введення процедури санації, встановлені Законом №145-ІХ, що вже набрав на той час чинності, не встановив підстав для закриття провадження у даній справі, хоча відповідно до ч.3 ст.3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, у тому числі в суді касаційної інстанції.
У поданих Міністерством енергетики України 19.05.2020 до суду поясненнях останній вказує, що план санації Міністерством енергетики України не погоджений, та відповідно, надано зауваження до плану санації.
Водночас, органом, до сфери управління якого належить боржник, до суду не подано, жодних конкретних пропозицій щодо механізмів та інструментів для задоволення вимог кредиторів боржника поза межами справи про банкрутство. В даному випадку такий орган має займати активну роль в судових процедурах банкрутства, а його пасивна роль призводить до того, що у даній справі про банкрутство план санації є не погоджений таким органом тривалий час.
Разом з тим, положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на відміну від положень КУзПБ, передбачають можливості укладення мирової угоди у справі про банкрутство.
Враховуючи, що провадження у даній справі здійснюється за нормами Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання йог банкрутом", у суду першої інстанції відсутні були підстави для закриття провадження у даній справі з огляду на неповноту дослідження судом обставин щодо можливості укладання сторонами у цій справі мирової угоди, як складовой частини процедури санації, обставин щодо підстав непогодження плану санації 
Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"
органом, до сфери управління якого належить боржник.
За умов введення процедури санації як процедури, спрямованої на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, закриття провадження у справі про банкрутство на даному етапі призведе до порушення прав і кредиторів, і боржника, унеможливить досягнення основної мети справи про банкрутство - задоволення вимог кредиторів. По суті, кредитори державного підприємства у  разі закриття провадження не мають ефективного правового механізму захисту своїх прав.
При цьому слід враховувати висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини  (далі-ЄСПЛ) "Україна-Тюмень проти України", коли ЄСПЛ не знайшов жодних виняткових обставин, здатних виправдати відсутність у держави обов"язку відшкодувати завдані збитки у відповідній справі. 
Саме проведення процедури санації забезпечує баланс інтересів кредиторів і боржника. У даному випадку відновлення платоспроможності боржника можливо лише за умови конкретних пропозицій щодо механізмів та інструментів для задоволення вимог кредиторів боржника, у тому числі з боку органу, до сфери управління якого належить боржник, який має займати активну роль в процедурі санації боржника у даній справі. При цьому слід враховувати позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні "Радіокомпенія "Радіо-Франс" проти Франції", де суд зазначив наступне: "Приймаючи рішення про те, чи варто відповідальність за дії або бездіяльність державного підприємства покладати в рамках ЄКПЛ на відповідний орган влади, ЄСПЛ повинен буде врахувати такі обставини, як юридичний статус підприємства, права, які надаються йому таким статусом, характер діяльності, яку воно здійснює, і фактичну ситуацію, в рамках якої така діяльність ведеться, а також ступінь його незалежності від органів влади."
З урахуванням викладеного, суд визнає обґрунтованими доводи скаржників про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у даній справі. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України"). 
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, дійшла висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити; оскаржувану ухвалу суду першої інстанції у даній справі - скасувати та направити справу на розгляд до суду першої інстанції на стадію процедури санації.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 277, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, кредиторів 1-60 та Адвокатського об`єднання "Екс Юре Консалтинг" задовольнити.
Ухвалу господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/18518/17 скасувати.
Матеріали справи №910/18518/17 направити для продовження розгляду до господарського суду міста Києва на стадію процедури санації.
Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у випадках, у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.
Повний текст виготовлено 14.12.2020.

Головуючий суддя                                                            М.Л. Доманська 

Судді                                                                                А.А. Верховець

                                                                                Б.М. Поляков