Головуючий суду 1 інстанції - Скрипник С.М.
Доповідач -Коновалова В.А.

Справа № 426/7609/20
Провадження № 22-ц/810/858/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
Іменем України
09 грудня 2020 року                                                                                     м. Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого – Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Луганської В.М., 
учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 
заінтересована особа – Станично-Луганський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 05 листопада 2020 року, постановлену у складі судді Скрипник С.М., в м. Сватове Луганської області,
за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження, заінтересована особа - Станично-Луганський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),
в с т а н о в и в:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її невістка ОСОБА_2 в м. Луганськ, який є тимчасово окупованою територією України, народила доньку ОСОБА_3 . Здійснити реєстрацію факту народження і отримати відповідне свідоцтво про народження є неможливим, оскільки діяльність державних органів України, в тому числі органів державної реєстрації актів цивільного стану на зазначеній території припинено та фактично не здійснюється.
ОСОБА_1 просила суд встановити факт народження дитини ОСОБА_3 . 
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 05 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 05 листопада 2020 року та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що ухвала винесена із порушенням норм процесуального права, зокрема, у суду першої інстанції не було підстав для залишення заяви без руху з причини не сплати судового збору та повернення заяви заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків заяви, оскільки заявник звільнений від сплати судового збору на підставі п.21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року, заінтересованій особі у справі роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте від Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не надійшло відзиву на апеляційну скаргу.
Станично-Луганський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) отримав копію ухвали Луганського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року та апеляційну скаргу 20 листопада 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 30).
ОСОБА_1 повідомлена про постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст.8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 09 жовтня 2020 року заяву  ОСОБА_1 про встановлення факту народженнязалишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання заявником копії ухвали. В ухвалі зазначалося, що заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а саме заявнику необхідно сплатити судовий збір. 
При цьому, в прохальній частині заяви про встановлення факту народження ОСОБА_1 просила звільнити її від сплати судового збору.
Проте, суд першої постановляючи ухвалу від 09 жовтня 2020 року про залишення заяви без руху не вирішив клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору у визначеному ЦПК України порядку. 
На виконання вимог ухвали суду від 09 жовтня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла до суду заява, в якій вона не погоджується із вимогами суду щодо сплати судового збору, оскільки вважає, що відповідно до пункту 14 статті 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за заявами про захист прав малолітніх чи неповнолітній осіб та просила звільнити її від сплати судового збору.
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської областівід 05 листопада 2020 року, відмовлено  ОСОБА_1 у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору та повернуто їй заяву про встановлення факту народження. Суд першої інстанції виходив із того, що заявником не наведено обставин, які свідчать про її незадовільний стан, та не надано суду відповідні докази цього. Суд вважав, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження подана у зв`язку з неможливістю оформлення реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження, а не у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно, тому помилковими є посилання заявника на положення пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Отже, не зважаючи на зазначені в ухвалі вимоги та термін для виправлення недоліків заяви, заявником ці вимоги не виконані. 
Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження, ОСОБА_1 вказувала, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.
Заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження подана у зв`язку з неможливістю оформлення реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження, а не у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. 
Зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 243/12928/18, від 14 листопада 2019 року у справі № 350/2002/18.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не має пільг зі сплати судового збору відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» є обґрунтованим.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні ухвали від 05 листопада 2020 року про повернення заяви були порушені норми процесуального права.
Відповідно до частини 2 статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
В пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ “Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах” № 10 від 17 жовтня 2010 року зазначено, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.
Із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, що в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху має бути зазначено точну суму судового збору, яку необхідно сплатити та правильний порядок сплати, тобто банківські реквізити.
Проте, постановляючи ухвалу від 09 жовтня 2020 року  суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вище положення закону та, залишаючи позовну заяву без руху, не вказав розмір судового збору, порядок сплати та банківські реквізити, на які має бути сплачено судовий збір. 
Крім того, статтею 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ “Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах” № 10 від 17 жовтня 2010 року передбачено, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до змісту частини першої статті 127 ЦПК України, суд може продовжити строк, встановлений судом, для вчинення процесуальних дій.
Однак, відмовляючи заявнику в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору та повертаючи заяву, суд першої інстанції всупереч вимогам процесуального права не продовжив заявнику строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді Сватівського районного суду Луганської області від 09 жовтня 2020 року.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення заяви без продовження за таких обставин процесуального строку на виправлення недоліків є передчасним.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вважає, що питання про можливість відкриття провадження у справі вирішено з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, а тому відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття провадження у встановленому законом порядку.
Керуючись ст.ст. 185,260, ч. 2 ст. 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст. 427 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 05 листопада 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 09 грудня 2020 року.

Головуючий                                                                                    В.А. Коновалова
Судді В.М. Луганська

                                                                                                         О.Ю. Карташов