УХВАЛА        
 
16 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 757/32855/19-ц
провадження № 61-14854ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М.,                 Кузнєцова В. О.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі виконавчого комітету Полтавської міської ради, Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області, про відшкодування майнової та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до Держави Україна в особі виконавчого комітету Полтавської міської ради, Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, в якому просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на свою користь у рахунок відшкодування майнової шкоди - 909 720 грн; стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на свою користь у рахунок відшкодування моральної шкоди - 1 млн. грн.
 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 тис. грн.
У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задоволено частково.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 березня                 2020 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного рахунку Державної казначейської служби України на користь                      ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.
Стягнуто з виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь  ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 тис. грн.
У іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від                18 березня 2020 року залишено без змін.
 
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду України від 28 січня 2015 року в справі № 6-229цс14, 21 вересня 2016 року в справі № 6-933цс16, Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2016 року в справі № 6-440цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того, посилається на те, що судами попередніх інстанцій не повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи та не досліджені зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, стаття 411 ЦПК України).
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття  касаційного  провадження  зазначаються  підстава  (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.   
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
                                                        
УХВАЛИВ :
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Печерського районного суду м. Києва справу                              № 757/32855/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі виконавчого комітету Полтавської міської ради, Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області, про відшкодування майнової та моральної шкоди.
 
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї                      документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті                                395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. С. Жданова  	
 	В. М. Ігнатенко  	
 	В. О. Кузнєцов