УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/3216/20 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М. 
Категорія 82 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року 

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Павицької Т. М.,
суддів                 Миніч Т.І., Талько О.Б.,

за участю секретаря                Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №278/3216/20 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про захист прав споживача банківських послуг, шляхом визнання недійсним договору відступлення права вимоги за іпотечним договором за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Дубовік О.М. в м. Житомирі, 

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, предметом якого є належний їй на праві власності житловий будинок. Разом із позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, в якій остання просила заборонити відповідачам, державним реєстраторам, іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії, вчинення дій, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, а саме: житлового будинку, загальною площею 277,8 кв.м., земельної ділянки, загальною площею 1000 кв.м., що розташовані у АДРЕСА_1 та накласти арешт на вказане майно. Заяву обґрунтовувала тим, що на сайтах в мережі інтернет з ініціативи ТОВ «Вердикт Капітал» були розміщені об`яви з продажу належного їй житлового будинку. Вважає, що дії відповідача дають підстави для висновку про можливість незаконного відчуження її майна.
Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 . 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінку доводам заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів. У разі здійснення реалізації права звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження в позасудовому порядку, збиток, що буде завданий інтересам позивача, значно перевищує той, який може завдати заборона відчуження предмету іпотеки до розгляду справи по суті.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, предметом якого є належний їй на праві власності житловий будинок. 
02 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила заборонити ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ТОВ «Вердикт Капітал», державним реєстраторам, іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії, вчинення дій, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, а саме: житлового будинку, загальною площею 277,8 кв.м., земельної ділянки, загальною площею 1000 кв.м., що розташовані у АДРЕСА_1 та накласти арешт на вказане майно
Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Перелік видів такого забезпечення передбачено ч. 1 ст. 150 ЦПК України, який не є вичерпним, а тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.
Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Із оскаржуваної ухвали вбачається, що вона має належне обґрунтування відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та постановлена відповідно до норм процесуального права. 
Апеляційний суд погоджується з висновками суду щодо залишення без задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки ОСОБА_1 не доведено співмірності обраного нею виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, та не доведено те, що заходи, які просить вжити заявник спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. 
Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.
         Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
     Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують, апеляційний суд дійшов висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а скаргу представника   ОСОБА_1 - ОСОБА_2  без задоволення.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку Дата складення повного судового рішення 22 грудня 2020 року.

Головуючий 

Судді