ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року	Львів	Справа № 460/5442/20 пров. № А/857/12012/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Мікули О.І., Пліша М.А.,  

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду  від 28 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії,- 

суддя в 1-й інстанції - Недашківська К.М.,
час ухвалення рішення – 28.08.2020 року,   
місце ухвалення рішення – м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення – 28.08.2020 року,

                                                  в с т а н о в и в :

У липні 2020 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (далі – відповідач) про визнання протиправним рішення відповідача від 28.04.2020 року № 92/03.15-24 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року згідно довідки Рівненського апеляційного суду № 296/2020 від 03.03.2020 року та з урахуванням права позивача на доплату за вислугу років у розмірі 80% від посадового окладу працюючого за відповідною посадою судді, за мінусом фактично виплачених сум.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду  від 28 серпня 2020 року позов задоволено повністю. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, відповідно питання проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці може бути розглянуто тільки у разі збільшення розміру суддівської винагороди після винесення рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020, а саме після 18.02.2020 року, а після вказаної дати жодні нормативно-правові акти щодо зміни розміру складових такої винагороди не приймались та не розглянуто питання про перерахунок щомісячного грошового довічного утримання суддям у відставці. 
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце слухання справи, і оскільки їхня явка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є суддею у відставці, перебуває на обліку у відповідача та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди працюючого судді. 
Позивач звільнений з посади судді Апеляційного суду Рівненської області у зв`язку з поданням заяви про відставку на підставі постанови Верховної Ради України № 1515-УІІІ від 08.09.2016 року «Про звільнення суддів».
У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, Рівненським апеляційним судом на ім`я позивача  видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 03.03.2020 року № 296/2020.
Вказана довідка видана відповідно до Додатку 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затв. постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-УІІІ (далі – Закон № 1402) зі змінами, рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020, про те, що станом на 01.01.2020 року його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці складає 208  098,00 грн, у тому числі:
1. Посадовий оклад - 115 610, 00 грн;
2. Доплата за вислугу років (80%) - 92 488,00 грн;
3. Доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 0,00 грн;
4. Доплата за науковий ступінь - 0, 00 грн;
5. Доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 0,00 грн;
6. Щомісячна доплата відповідно до ч. 6 ст. 135 Закону № 1402 - 0, 00 грн.
05.03.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, додавши зазначену вище довідку Рівненського апеляційного суду.
Рішенням від 28.04.2020 року № 92/03.15-24 відповідач відмовив позивачу, посилаючись на те, що у наданій довідці відображена суддівська винагорода станом на 01.01.2020 року, тоді як після прийняття Конституційним Судом України рішення (після 18.02.2020 року) будь-яких змін розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, не відбувалося. 
Положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів; розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій (ст. 130 Конституції України).
Закон № 1402 визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
Відповідно до п. 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону 1402 визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453), крім положень, зазначених у п.п.7, 23, 25, 36 цього розділу.
Згідно із ч. 1 ст. 142 Закону № 1402 судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;
2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч. 2 ст. 142 Закону № 1402).
Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Ч. 4 та 5 ст. 142 Закону № 1402 передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до ч. 3 ст. 135 Закону № 1402 базовий розмір посадового окладу судді становить:
1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 1402 були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
Так, п. 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.
Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону № 2453.
Відповідно до п. 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402, до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону № 2453.
Законом України від 16.10.2019 року № 193-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07.11.2019 року, було виключено зазначені вище п.п.22, 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402.
Відповідно до п.24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у п.23 цього розділу, становить з 01.01.2020 року:
а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
П. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п.25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 зі змінами.
Згідно з ч. 1 ст. 91 Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Ст. 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з 19.02.2020 року - дня наступного за днем ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року № 2-р/2020 Закон № 1402 не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
Водночас, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності з 19.02.2020 року факту зміни складових суддівської винагороди судді, якій працює на відповідній посаді, з огляду на таке.
Набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке визнано неконституційним, а тому такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону.
Оскільки до винесення Конституційним Судом України рішення розмір суддівської винагороди був диференційованим в залежності від підтвердження суддею за результатами кваліфікаційного оцінювання відповідності займаній посаді (у разі підтвердження відповідності займаній посаді розмір винагороди більший, ніж до того) та саме після винесення вказаного рішення розмір суддівської винагороди суддів, які не підтверджували відповідність займаній посаді, зрівнявся з суддівською винагородою суддів, що вже підтвердили, тобто вказаний розмір фактично підвищився, що і є підставою для перерахунку довічного грошового утримання.
Таким чином, з 19.02.2020 року у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402, оскільки фактично відбулась зміна, по відношенню до позивача, розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, що в свою чергу є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.
При цьому, колегія суддів зазначає, що з 01.01.2020 року розмір посадового окладу для судді апеляційного суду становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, та оскільки з 19.02.2020 року втратили чинність обмеження, встановлені п.25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402, позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Рівненського апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 03.03.2020 року № 296/2020.
Вказана правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 620/1116/20 від 16.06.2020 року, яке набрало законної сили 07.08.2020 року.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                     п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду  від 28 серпня 2020 року у справі № 460/5442/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 09 грудня 2020 року