ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2020 року                                                                               Справа №924/22/17 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Юрчук М.І. 

при секретарі судового засідання - Єфімчук А.І.

за участю представників сторін:
від позивача - Карачун Н.М. (довіреність № 014-349 від 02.10.2019 р.)
від відповідача - не з`явився;
від третіх осіб - не з`явилися;
від Жванецької сільської ради - Кузнецов К.С. (ордер серія ХМ № 049848 від 12.10.2020 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.07.2020 року у справі №924/22/17 (перегляд рішення за нововиявленими обставинами)(суддя Гладій С.В. повний текст рішення складено 27.07.2020 р.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"   
до Сокільської сільської ради с. Сокіл, Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області 

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 
1. Кабінету Міністрів України 
2. Міністерства енергетики України
3. Хмельницької обласної державної адміністрації
4. Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області 

про стягнення 22 776 443,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області по справі №924/22/17 від 20.03.2017р. задоволено позов публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Сокільської сільської ради с. Сокіл, Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Кабінету Міністрів України  м. Київ, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України м. Київ, Хмельницької обласної державної адміністрації м. Хмельницький, Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області м. Хмельницький про стягнення 22 776 443,62 грн. 
Стягнуто з Сокільської сільської ради (с. Сокіл, Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області, вул. Миру, 37, код 04404088) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) – 10969280,00 грн. заборгованості, 960261,56 грн. 3 % річних, 10846902,00 грн. інфляційних витрат, 206700,00 грн. судового збору.
03.04.2017р. на виконання рішення господарського суду видано наказ про стягнення 10969280,00 грн. заборгованості, 960261,56 грн. 3 % річних, 10846902,00 грн. інфляційних витрат, 206700,00 грн. судового збору. 
Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2017р. апеляційну скаргу Сокілької сільської ради  від 03.04.17р. на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017р. у справі № 924/22/17 задоволено, рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017р. у справі №924/22/17 скасовано. Прийнято нове рішення. В позові відмовлено. Визнано недійсними п. 2.3.15 та п. 4.7 додаткової угоди № 1 від 05.06.2012 до договору № 14/543/11 від 11.03.2011р.
Постановою Верховного Суду від 12.04.2018р. касаційну            скаргу            публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2017р. у справі №924/22/17 скасовано, рішення господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017р. залишено в силі.
Стягнуто з Сокільської сільської ради на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - 248040 грн. витрат зі сплати судового збору за подачу касаційної скарги.
На виконання вищевказаної постанови видано наказ від 06.06.2018р.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду у справі №924/22/17 від 30.09.2019р. задоволено заяву ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про заміну боржника у виконавчому документі, замінено у наказі господарського суду Хмельницької області від 06.06.2018р. №924/22/17 первісного боржника Сокільську сільську раду на його правонаступника Жванецьку сільську раду.
04.06.2020р. на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла заява Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017р. у справі №924/22/17 за нововиявленими обставинами, в якій заявник просить скасувати вказане рішення та відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заяви вказує, що рішенням господарського суду міста Києва від 10.09.2019р. у справі №910/8857/19 визнано недійсними пункти 1.1, 2.3.13 договору №14/543/11 від 11.03.2011р., підпункт 2.3.15 пункту 2.3 та пункти 4.6, 4.7 додаткової угоди №1 від 05.06.2012р. до договору №14/543/11 від 11.03.2011р., який укладений між АТ "НАК "Нафтогаз України" та Сокільською сільською радою. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020р. у справі № 910/8857/19, апеляційну скаргу АТ „НАК „Нафтобаз Україна” на рішення господарського суду міста Києва від 10.09.2019р. задоволено, рішення господарського суду міста Києва від 10.09.2019р. у справі 910/8857/19 скасовано та прийнято нове рішення, яким в відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Постановою Верховного Суду від 13.05.2020р. касаційну скаргу Жванецької сільської ради задоволено, постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020р. у справі № 910/8857/19 скасовано, а рішення господарського суду м. Києва від 10.09.2019р. залишено в силі. Також зазначає, що пункти 1.1, 2.3.13 договору №14/543/11 від 11.03.2011р., підпункт 2.3.15 пункту 2.3 та пункти 4.6, 4.7 додаткової угоди № 1 від 05.06.2012 до договору № 14/543/111 від 11.03.2011р. є недійсними з моменту їх вчинення та спростовують факт наявності обов`язку Сокільської сільської ради повернути кошти АТ "НАК "Нафтогаз України",  який покладено в основу судового рішення по справі № 924/22/17. Тому, на думку заявника, вказані обставини є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 09.06.2020р. прийнято заяву Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017р. у справі № 924/22/17 за нововиявленими обставинами. Заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 11:00 год. „01” липня 2020 року. Відстрочено Жванецькій сільській раді Кам`янець-Подільського району Хмельницької області сплату судового збору в розмірі  310050,00 грн. за подання заяви про перегляд рішення у справі 924/22/17 від 20.03.2017р. за нововиявленими обставинами до ухвалення судового рішення у справі.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 01.07.2020р. відкладено розгляд заяви Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017р. у справі № 924/22/17 за нововиявленими обставинами на 12 год. 21 липня 2020р. 
Рішенням Господарського суду Хмельницької області, від 21.07.2020 року у справі №924/22/17 заяву Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017р. у справі №924/22/17 за нововиявленими обставинами задоволено.  
Скасовано рішення господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017р. у справі №924/22/17 за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Сокільської сільської ради с. Сокіл, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Кабінету Міністрів України  м. Київ, 2. Міністерства енергетики України м. Київ, 3. Хмельницької обласної державної адміністрації м. Хмельницький, 4. Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області м. Хмельницький про стягнення 22 776 443,62 грн., з яких 10969280,00 грн. сума основного боргу, 960261,56 грн. 3% річних, 10846902 грн. інфляційних втрат.
Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто з акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в дохід Державного бюджету України судовий збір за заявою про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017р. по справі 924/22/17 за нововиявленими обставинами у розмірі 310 050,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подав апеляційну скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області, від 21.07.2020 року у справі №924/22/17 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити Жванецькій сільській раді у задоволенні заяви про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017р. у справі №924/22/17 за нововиявленими обставинами.
Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що рішення Господарського суду Хмельницької області, від 21.07.2020 року у справі №924/22/17 прийняте з порушення норм матеріального та процесуального права, висновки зроблені в оскаржуваному рішенні не відповідають дійсним обставинам справи та діючому законодавству, у зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню на підставі п.2 ч.І ст. 275, п.2,3,4 ч.І ст. 277 ГПК України.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не мав розглядати заяву Жванецької сільської ради, оскільки вона не була учасником судового розгляду у позовному провадженні №924/22/17, не мала належної процесуальної дієздатності для подання заяви про перегляд остаточного рішення у справі №924/22/17 за нововиявленими обставинами. Суд мав, враховуючи ч.ч.1,2 ст.41 ГПК України, застосувати п.1.ч.1 ст.321, ч.1 ст.322, ч.5 ст.174 ГПК України, та повернути заяву Жванецької сільської ради про перегляд рішення від 20.03.2017р. у справі №924/22/17 за нововиявленими обставинами, залишивши її без розгляду.
Вважає, що подання заяви про перегляд судового рішення від 20.03.2017р. у справі №924/22/17 за нововиявленими обставинами заявником відбулося поза межами строку для подання такої заяви, що є порушенням п.іч.1 ст.321 ГПК України.
Скаржник також стверджує, що Господарський суд Хмельницької області під час розгляду заяви про перегляд рішення від 20.03.2017р. у справі №924/22/17 за нововиявленими обставинами та ухвалення рішення від 22.04.2020р. зробив висновки, які не відповідають дійсним обставини справи, не відповідають вимогам ч.2 ст.320 ГПК України, судовій практиці національних судів: постанові Верховного Суду у справі №924/22/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2018р. у справі №147/325/13-ц, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.04.2018р. у справі №906/81/16.
Також зазначає, що Господарським судом Хмельницької області під час ухвалення рішення від 22.04.2020р. у справі №924/29/17 не були враховані норми ст.ст.525, 526, 530, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, факт порушення права власності НАК "Нафтогаз України" на власні кошти та необхідність поновлення порушеного права.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області, від 21.07.2020 року у справі №924/22/17. Розгляд апеляційної скарги призначено на 22.09.2020 р. об 12:00 год. 

07.09.2020 року від Жванецької сільської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на те, що подана НАК «Нафтогаз Україна» апеляційна скарга, не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та підстави зазначені в даній скарзі щодо скасування оскаржуваного рішення є безпідставними та необґрунтованими, а натомість рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.07.2020р. у справі №924/22/17  ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні та вірно застосовано як норми процесуального, так і матеріального права.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 р. задоволено клопотання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/22/17. Розгляд справи призначено на 22.09.2020 р. о 12:30 год. в режимі відеоконференції з Дніпровським районним судом м. Києва.

18.09.2020 року від третьої особи - Кабінету Міністрів України надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких посилається на те, щощо розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 року № 1001-р "Про добудову підвідних газопроводів" було погоджено пропозицію Міністерства палива та енергетики України та НАК "Нафтогаз України" щодо фінансування Компанією робіт з добудови підвідних газопроводів відповідно до затвердженого НАК "Нафтогаз України" переліку.
Пунктом третім вищевказаного Розпорядження передбачено, що Замовник будівництва газопроводів (в даному випадку, згідно договору №14/543/11 від 11.03.2011 року, відповідач по справі) здійснює за державні кошти закупівлю товарів, робіт і послуг, пов`язаних із завершенням їх будівництва, згідно із законодавством, дана обставина також передбачена п. 2.3.2 Договору.
Відповідно до п. 2.3.13 Договору протягом бюджетного року з дати закінчення фінансування Нафто газом добудови (будівництва) Об`єкта повернути Нафтогазу, шляхом, перерахування коштів на розрахунковий рахунок Нафтогазу, суму грошових коштів, отриманих від Нафтогазу на добудову (будівництво) Об`єкта, відповідно до статті 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт» або за рахунок субвенцій з державного бюджету.
Відповідно до п. 4.7 Додаткової угоди № 1 від 05.06.2012 року до Договору №14/543/11 від 11.03.11р. не виконання Замовником п. 2.3.15 Договору через відсутність бюджетного фінансування у зв`язку з відхиленням Кабінетом Міністрів України пропозицій щодо включення до Державного бюджету видатків на погашення заборгованості Замовника перед Нафтогазом не може бути підставою для нарахування Нафтогазом пені та штрафів та звернення до суду проте не позбавляє Замовника обов`язку повернути Нафтогазу кошти, отримані згідно з Договором.
Так, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.10.2018 у справі №918/33/17 сформульовано висновок, що фінансування добудови (будівництва) підвідних газопроводів є обов`язком держави, а тому зміна нормативних умов у процесі реалізації проекту, що стало наслідком покладення на сільську раду (позивача) обов`язку з відшкодування грошових коштів, витрачених на будівництво газопроводу, є порушенням принципу належного урядування.
Держава з метою виконання загальнодержавного завдання розвитку українського села взяла на себе обов`язок здійснити фінансування добудови (будівництва) підвідних газопроводів до сільських населених пунктів саме за рахунок коштів Державного бюджету України.
Результатом здійснення державної політики у цій сфері є видане Кабінетом Міністрів України Розпорядження № 1001-р, згідно з яким НАК "Нафтогаз України" була уповноважена Державою укласти відповідні договори із замовниками добудови (будівництва) газопроводів та здійснити фінансування робіт з добудови (будівництва) газопроводів.
Водночас, АТ НАК "Нафтогаз України" створена відповідно до Указу Президента України від 25.02.1998 №151 "Про реформування нафтогазового комплексу України" іпостанови Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 року №747 "Про утворення Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України". Засновником та єдиним акціонером компанії є Держава.
Розпорядженням на відповідача, по суті, покладено лише функції організатора (оператора) будівництва газопроводу за рахунок виділених йому державних коштів.
Вигодонабувачем за договорами про добудову (будівництво) підвідних газопроводів є Держава. Саме Державі ці газопроводи передаються у власність.
Отже, Держава в особі Кабінету Міністрів України, декларуючи свій обов`язок з добудови (будівництва) підвідних газопроводів у сільській місцевості, здійснювала його реалізацію, що знайшло свій вияв у виданому Кабінетом Міністрів України Розпорядженні № 1001-р, на підставі якого, власне, і було укладено договір між позивачем та відповідачем у справі.
Учасником відносин з добудови (будівництва) підвідних газопроводів є Держава і договір було укладено на виконання нормативного акта, виданого повноважним державним органом, - розпорядження Кабінету Міністрів України.
Державою на нормативному рівні було визначено певний механізм реалізації проекту добудови (будівництва) підвідних газопроводів за участю АТ НАК "Нафтогаз України", яка уповноважувалася здійснювати фінансування будівництва газопроводу, та Сокільської сільської ради, яка здійснювала технічні функції з будівництва газопроводу.
Згодом первинно визначений механізм було змінено шляхом внесення змін до Закону України "Про газопровідний транспорт" та підзаконних нормативних актів.
У зв`язку із наведеним, третя особа - Кабінет Міністрів України просить суд прийняти законне та обґрунтоване рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.07.2020 року про задоволення заяви Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017 року у справі №924/22/17 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.09.2020 р. задоволено клопотання Жванецької сільської ради про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/22/17. Розгляд справи призначено на 22.09.2020 р. о 12:30 год. в режимі відеоконференції з Хмельницьким апеляційним судом.
Судове засідання 22.09.2020 року не відбулося у зв`язку із завершенням заброньованого часу та початком обідньої перерви, про що Північно-західним апеляційним господарським судом складено акт від 22.09.2020 р.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 12 жовтня 2020 р. Доручено Господарському суду Хмельницької області, Дніпровському районному суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання 12.10.2020 р. об 15:30 год. в режимі відеоконференції.

В судове засідання 12.10.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва з`явився представник  АТ НАК "Нафтогаз України", до Господарського суду Хмельницької області з`явився представник Жванецької сільської ради. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, з метою дотримання строку розгляду апеляційної скарги, передбаченого статтею 273 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області, від 21.07.2020 року у справі №924/22/17 за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 12.10.2020 року представник АТ НАК "Нафтогаз України" апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі
Представник Жванецької сільської ради апеляційну скаргу заперечив з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Колегія суддів, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників АТ НАК "Нафтогаз України" та Жванецької сільської ради, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та додані до неї документи, відзив на апеляційну скаргу та письмові пояснення третьої особи- Кабінету Міністрів України, перевірила правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно ч.2 ст.320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Як встановлено п.1 ч.1 ст.321 ГПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 320 цього Кодексу, може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Згідно ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Частинами 1-4 статті 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" унормовано, що об`єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад, що прийняли рішення про добровільне об`єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об`єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому частиною четвертою статті 7 цього Закону.
Повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, завершуються в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.
Об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.
З дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою, у порядку, визначеному цим Законом, здійснюється реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, та розміщених поза адміністративним центром об`єднаної територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні юридичні особи - сільські, селищні, міські ради припиняються у порядку, визначеному цим Законом.
Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків всіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи рішення Сокільської сільської ради №1 від 08.09.2017р. "Про добровільне об`єднання територіальних громад", Сокільська сільська рада вирішила об`єднатися з територіальними громадами сіл Сокіл, Каветчина, Межигір, Слобідка-Малиновецька – Сокільської сільської ради; Руда, Гаврилівці, Цвіклівці перші – Рудської сільської ради; Гринчук, Малинівці, Бабшин – Гринчуцької сільської ради; Жванець, Брага – Жванецької сільської ради; Ластівці, Ісаківці, Збруч – Ластовецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в Жванецьку об`єднану територіальну громаду Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (пункт 1 рішення). Правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, відповідно до пункту 1 даного рішення, визнано Жванецьку сільську раду утворену внаслідок добровільного об`єднання (т. 5 а.с. 29).
Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Сокільська сільська рада (код 04404088) як юридична особа припинила діяльність 17.01.2018р. (т. 3 а.с. 197-198).
А тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що Жванецька сільська рада є правонаступником прав та обов`язків Сокільської сільської ради, в тому числі і тих, які випливають із рішення господарського суду Хмельницької області у справі №924/29/17 від 28.03.2017р.
Обставини про те, що Жванецька сільська рада є правонаступником прав та обов`язків Сокільської сільської ради встановлені також постановою Верховного Суду у справі №910/8857/19 від 13.05..2020р. та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду у справі №924/22/17 від 30.09.2019р., згідно якої замінено у наказах Господарського суд Хмельницької області від 03.04.2017 року №924/22/17, від 06.06.2018 року №924/22/17 первісного боржника Сокільську сільську раду на його правонаступника Жванецьку сільську раду, що відповідно до приписів ч.4 ст.75 ГПК України не потребує повторного доказування (т. 5 а.с. 45-47, т. 4 а.с. 135-146).
Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що Жванецька сільська рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області є повноважним суб`єктом звернення до суду із заявою про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області у справі №924/29/17 від 28.03.2017р. за нововиявленими обставинами відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.321 ГПК України.

Із заяви Жванецької сільської ради вбачається, що підставою для перегляду рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017р. у справі №924/22/17 за нововиявленими обставинами є визнання згідно рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2019р. у справі №910/8857/19 недійсними підпункту 2.3.15 пункту 2.3 та пунктів 4.6, 4.7 додаткової угоди №21 від 05.06.2012р. до договору №14/543/11 від 11.03.2011р., який укладений між АТ "НАК "Нафтогаз України" та Сокільською сільською радою. Вказані обставини, на думку заявника, спростовують факт наявності обов`язку Сокільської сільської ради повернути кошти АТ "НАК "Нафтогаз України", який покладено в основу судового рішення по справі №924/22/17.
Рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2019р. у справі №910/8857/19, було скасовано постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 у справі №910/8857/19.
Постановою Верховного суду від 13.05.2020 року у справі №910/8857/19 постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 у справі №910/8857/19 скасовано, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2019р. у справі №910/8857/19 залишено в силі.
Враховуючи положення ч.2 ст.241 ГПК України, вказане рішення Господарського суду міста Києва набрало законної сили 13.05.2020р.
Як свідчать матеріали справи, заява Жванецької сільської ради про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами надійшла на адресу Господарського суду Хмельницької області 04.06.2020р., тобто в межах строку, визначеного п.1 ч.1 ст.321 ГПК України (т.5 а.с. 5-11).
А тому, доводи відповідача про те, що наведені у заяві обставини вже існували і були відомі заявнику на момент підготовки до подання позову у справі №910/8857/19 (можливо і раніше) не приймаються до уваги, оскільки останні спростовуються приписами ст.204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину, та змістом рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2019р. у справі №910/8857/19.
Згідно позиції, викладеної у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.11.2019р. у справі №910/887/17, від 20.05.2019р. у справі №925/792/17 до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.
Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.
Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за умови відсутності зловживання (п.п.27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" N2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999р.). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п.п.51-52 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003р.; ухвала Європейського суду з прав людини щодо прийнятності заяви N62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п.42-44 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011р.).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (п.п.27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004р.).

Як свідчать матеріали справи Господарський суд Хмельницької області приймаючи рішення у справі №924/22/17 від 22.03.2017 року  виходив із того, що положення договору №14/543/111 від 11.03.2011р., укладеного між НАК "Нафтогаз України" та Сокільською сільською радою, та додаткової угоди №1 від 05.06.2012р. є чинними. у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 629, 625 ЦК України, ст.193 ГК України, положень п.п.2.3.15 п.2.3 додаткової угоди №1 від 05.06.2012р. до договору №14/543/111 від 11.03.2011р. Сокільська сільська рада зобов`язана повернути НАК "Нафтогаз України" кошти, отримані на добудову об`єкту, в сумі 10990944 грн. та сплатити 3% річних та інфляційні втрати, в зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання. Зважаючи на вказані обставини суд задовольнив позов в повному обсязі.
Проаналізувавши визначені заявником підстави для перегляду рішення господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017р у справі №924/22/17 за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції зазначив, що дані обставини, зокрема, невідповідність пункти 1.1, 2.3.13 договору №14/543/11 від 11.03.2011р., підпункту 2.3.15 пункту 2.3 та пунктів 4.6, 4.7 додаткової угоди № 1 від 05.06.2012 до договору № 14/543/111 від 11.03.2011р. вимогам законодавства, існували на час розгляду справи (згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України вказані пункти є недійсними з моменту укладення), однак в силу приписів ст. 204 ЦК України не були предметом дослідження, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (пункти додаткової угоди визнані недійсними рішенням господарського суду міста Києва від 10.09.2019р. у справі №910/8857/19, яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 13.05.2020р., є  істотними для  розгляду  справи  (з врахуванням чинності положень додаткової угоди суд при розгляді справи № 924/22/17 зробив висновки щодо його правомірності та створених ним наслідків, що не узгоджується з приписами ст.ст. 204, 216 ЦК України).
Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказані в заяві Жванецької сільської ради обставини є нововиявленими в розумінні вимог ст. 320 ГПК України, і є підставою для перегляду рішення господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017р. у справі №924/22/17 за нововиявленими обставинами.
Судом першої інстанції враховано, що предметом спору у справі №924/22/17 є стягнення з Сокільської сільської ради на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" – 10969280,00 грн. заборгованості, з яких 960261,56 грн. 3 % річних, 10846902,00 грн. інфляційних витрат, в зв`язку з невиконанням Сокільською сільською радою п.2.3.15 договору №14/543/111 від 11.03.2011р. в редакції додаткової угоди №1 від 05.06.2012р., укладених між НАК "Нафтогаз України" та Сокільською сільською радою.
Місцевий суд при розгляді справи прийняв до уваги, що згідно умов договору №14/543/11 від 11.03.2011р., укладеного між НАК "Нафтогаз України" та Сокільською сільською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, НАК "Нафтогаз України" зобов`язався здійснити фінансування добудови (будівництва) об`єкта газопостачання: "Підвідний газопровід високого тиску до сіл Острівчани, Руда, Цвіклівці, Сокіл, Слобідка Малиновецька, Малинівці, Бобшин, Гринчук, Ходорівці, Княгинин, Гаврилівці, Жванець, Брага, Ісаківці, Ластівці, Збруч Кам`янець-Подільського району Хмельницької області", а Сокільська сільська рада зобов`язувалася, зокрема повернути грошові кошти, отримані від Нафтогазу на добудову (будівництво) об`єкта.
Позивач на виконання умов вищевказаного договору перерахував на фінансування будівництва об`єкта газопостачання 10990944,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №5926 від 07.07.2012р. на суму 2000000,00 грн., №2390 від 27.04.2011р. на суму 1000000,00 грн., №3936 від 22.06.2011р. на суму 1700000,00 грн., №6124 від 15.09.2011р. на суму 2000000,00 грн., №5580 від 27.06.2012р. на суму 4290944,00 грн. та банківськими виписками по рахунку.
Відповідно до підпункту 2.3.15 пункту 2.3 додаткової угоди №1 від 05.06.2012р. Сокільська сільська рада зобов`язувалася протягом року, наступного за роком введення об`єкта в експлуатацію, повернути Нафтогазу, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Нафтогазу, суму грошових коштів отриманих від Нафтогазу на добудову об`єкта.
Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області 03.10.2012р. за №ХМ14312180464 будівництво об`єкта - підвідного газопроводу високого тиску до сіл Острівчани, Руда, Цвіклівці, Сокіл, Слобідка Малиновецька, Малинівці, Бобшин, Гринчук, Ходорівці, Княгинин, Гаврилівці, Жванець, Брага, Ісаківці, Ластівці, Збруч Кам`янець-Подільського району Хмельницької області - закінчено та об`єкт готовий для експлуатації з 03.10.2012р.
Зважаючи на вказані положення додаткової угоди та наявні в матеріалах справи докази суд першої інстанції у рішенні від 20.03.2017 року у справі №924/22/17 дійшов висновку, що відповідач був зобов`язаний повернути позивачу кошти, отримані на добудову об`єкту, в сумі  10990944,00 грн. до 31.12.2012 року. В зв`язку із чим суд стягнув з відповідача на користь позивача суму основного боргу, 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Однак, рішенням Господарського суду міста Києва від 10.09.2019 у справі №910/8857/19 (яке в подальшому Постановою Верховного Суду від 13.05.2020р. у справі №910/8857/19 залишено в силі), визнано недійсними підпункт 2.3.15 пункту 2.3 та пункти 4.6, 4.7 додаткової угоди №1 від 05.06.2012р. до договору №14/543/111 від 11.03.2011р., який укладений між АТ "НАК "Нафтогаз України" та Сокільською сільською радою.
Відповідно до ч.1 ст.236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Отже, на момент розгляду Господарським судом Хмельницької області справи №924/22/17 підпункт 2.3.15 пункту 2.3 та пункти 4.6, 4.7 додаткової угоди №1 від 05.06.2012р. до договору №14/543/111 від 11.03.2011р. уже були недійсними та не могли бути підставою для покладення на Сокільську сільську раду, правонаступником якої є Жванецька сільська рада, обов`язку щодо повернення АТ "НАК "Нафтогаз України" грошових коштів, отриманих на добудову об`єкта (підвідного газопроводу високого тиску). Також в зв`язку з відсутністю грошових зобов`язань відсутні правові підстави для стягнення на підставі ч.2 ст.625 ЦК України інфляційних втрат та 3% річних.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставини, встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва від 10.09.2019 року у справі №910/8857/19, впливають на юридичну оцінку обставин, що були здійснені судом при вирішенні справи №924/22/17, тому рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.03.2017р. у справі №924/22/17 підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.03.2019р. у справі №908/55/17, у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 12.10.2018р. у справі №918/33/17.

Доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду першої інстанції викладених в оскаржуваному рішенні не спростовують.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.
Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.07.2020 року у справі №924/22/17 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням обставин справи, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги, у зв`язку з відмовою в її задоволенні покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.07.2020 року у справі №924/22/17 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.07.2020 року у справі №924/22/17 - залишити без змін.
3. Справу №924/22/17повернути до Господарського суду Хмельницької області.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "16" жовтня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Демидюк О.О. 

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.  

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.