П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/1166/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Польовий О.Л.  
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
12 жовтня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Іваненко Т.В.  Граб Л.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Кам`янець-Подільської міської ради з наступними позовними вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у нерозгляді клопотання про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6810400000:17:002:0037 площею 0,0293 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_1 "для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" на "для ведення індивідуального садівництва" для безоплатної передачі у приватну власність;
- зобов`язати відповідача на першому пленарному засіданні з моменту набрання рішенням законної сили прийняти мотивоване рішення за наслідками розгляду клопотанням позивачки про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6810400000:17:002:0037 площею 0,0293 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_1 , з "для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" на "для ведення індивідуального садівництва" для безоплатної передачі у приватну власність;
- стягнути з відповідача 25000,00 грн моральної шкоди;
- зобов`язати Кам`янець-Подільську міську раду подати протягом місяця з моменту набрання рішенням законної сили звіт про його виконання.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, а саме, визнано протиправною бездіяльність Кам`янець-Подільської міської ради, що полягає у неприйнятті рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.12.2019 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6810400000:17:002:0037 площею 0,0293 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_1 "для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" на "для ведення індивідуального садівництва" для безоплатної передачі у приватну власність; зобов`язано Кам`янець-Подільську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.12.2019 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6810400000:17:002:0037 площею 0,0293 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_1 "для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" на "для ведення індивідуального садівництва" для безоплатної передачі у приватну власність, та вирішити її шляхом прийняття рішення відповідно до порядку, передбаченого статтею 118 Земельного кодексу України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено.
Не погодившись із прийнятим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати у зв"язку з порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення та порушення прав позивача. З підстав викладених в апеляційній скарзі, апелянт просить суд скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду в частині відмови стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 25 000,00 гривень та відмови в зобов"язанні відповідача подати до суду протягом місяця з моменту набрання рішенням законної сили звіт про його виконання та постановити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Відповідач направив на адресу суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлено всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку в частині відмовлених позовних вимог.
В силу положень ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Кам`янець-Подільської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6810400000:17:002:0037 площею 0,0293 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_1 , з "для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" на "для ведення індивідуального садівництва" для безоплатної передачі у приватну власність.
Кам`янець-Подільська міська рада розробила проєкт рішення про надання позивачу дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за вказаною вище адресою.
Відповідно до протоколу поіменного голосування від 14.01.2020 84 сесії Кам`янець-Подільської міської ради з 24 присутніх депутатів під час розгляду проєкту рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки "за" проголосували 9 депутатів, "проти" - 2, "утримались" - 6, "не голосували" - 7, рішення не прийняте.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо прийняття рішення за результатами розгляду заяви про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Кам`янець-Подільської міської ради, що полягає у неприйнятті рішення за результатом розгляду заяви позивача від 20.12.2019 та зобов`язання повторно розглянути зазначену заяву та вирішити її шляхом прийняття рішення відповідно до порядку, передбаченого статтею 118 Земельного кодексу України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом першої інстанції у рішенні від 28 квітня 2020 року.
Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено відсутні, оскільки під час розгляду справи суду позивач не надала доказів на підтвердження моральної шкоди, наявності причинного зв`язку між такою шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача та вини останнього в її заподіянні. В свою чергу вимога позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення також не підлягає задоволенню, оскільки остання на надала жодних доказів того, що відповідач може намагатись ухилитись від виконання цього судового рішення.
Колегія суддів, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, враховуючи вимоги ст. 308 КАС України, апеляційному перегляду підлагає рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року в оскаржуваній позивачем частині, а саме щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до  статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Зміст поняття моральної шкоди розкрито у статті 23 Цивільного кодексу України.
Так, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що відсутність наслідків у вигляді розладів здоров"я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що вона не зазнала страждань та приниження, а отже не свідчить, що моральної шкоди не завдано.
Проте колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції та зауважує, що Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами та доповненнями), роз"яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Обґрунтовуючи заявлену вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 25 000 грн., позивач посилається на те, що дії відповідача завдали їй страждань та приниження, однак вказане не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.
При цьому, суд зауважує, що позивач не зазначив у чому саме виражались його моральні страждання та завдання моральної шкоди (страждань та приниження), а також не довів наявності безпосереднього причинного зв`язку такої шкоди із бездіяльністю відповідача. Доказів на підтвердження існування моральних страждань та визначеного позивачем розміру моральної шкоди (відповідного розрахунку моральної шкоди) суду не надано.
Враховуючи відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів на підтвердження заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру та причинного зв`язку між діями відповідача і отриманням моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 25 000 грн.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 21.02.2020 у справі №363/3520/16-а, від 21.02.2020 у справі №628/3028/16-а та від 15.04.2020 у справі №815/63/18.
Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення, колегія суддів враховує таке.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. 
Тобто, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом а не обов`язком суду. 
Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено в задоволенні вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення з тих підстав, що позивач не надала жодних доказів того, що відповідач буде  намагатись ухилитись від виконання цього судового рішення.
Отже, за результатом апеляційного розгляду справи колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині відмови стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 25 000,00 гривень та зобов"язати  подати до суду протягом місяця з моменту набрання рішенням законної сили звіт про його виконання.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України   судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судове рішення в оскаржуваній частині відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Іваненко Т.В.    Граб Л.С.