ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 656/239/19 Головуючий у І інстанції Крисанова В.І.
Номер провадження 22-ц/819/1767/20 Доповідач Семиженко Г.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Семиженка Г.В.,
суддів: Вейтас І.В.,
Радченка С.В.,
секретар Плохотніченко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Афіни» на рішення Іванівського районного суду Херсонської області, ухваленого 01 жовтня 2020 року під головуванням судді Крисанової В.І. та складенням повного тексту 09 жовтня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Афіни» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, 
ВСТАНОВИВ:
Вимоги позову
У позові від 11 квітня 2019 року адвокат Пестрецова Р.Г. від імені ОСОБА_1 просила:
-визнати недійсною додаткову угоду від 25 серпня 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 16 січня 2012 року, зареєстровану державним реєстратором Пєшою Т.М. 18 жовтня 2016 року за номером запису про інше речове право 16947369, щодо оренди земельної ділянки площею 7,74 Га, кадастровий номер 6522983600:04:043:0007 на території Новодмитрівської сільської ради Іванівського району Херсонської області, укладену між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Афіни»;
-скасувати державну реєстрацію додаткової угоди від 25 серпня 2016 року до договору оренди землі від 16 січня 2012 року, вчинену державним реєстратором Пєшою Т.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31910652 від 18 жовтня 2016 року, за номером запису про інше речове право 16947369;
-стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу та судовий збір.
Підстави позову
Посилання на те, що позивачка додаткову угоду від 25 серпня 2016 року до договору оренди землі від 16 січня 2012 року не підписувала, що свідчить про відсутність її волевиявлення на укладення даної додаткової угоди про внесення змін щодо строку дії основного договору оренди землі від 16 січня 2012 року.
Обґрунтування позову
Посилалася на наявність у неї на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на праві власності земельної ділянки площею 7,74 Га, кадастровий номер 6522983600:04:043:0007 на території Новодмитрівської сільської ради Іванівського району Херсонської області, яку вона у 2012 році передала у користування за договором оренди землі, зареєстрованим у Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії Держземкадастру, про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 16 січня 2012 року за № 652290004000752, за п. 8 договору оренди землі від 16 січня 2012 року він укладений на 7 років, його дія закінчилась 16 січня 2019 року, 04 вересня 2018 року ОСОБА_1 повідомила представника відповідача про свої наміри припинити дію вказаного договору після закінчення його дії, проте довідалася про наявність додаткової угоди від 25 серпня 2016 року про продовження строку дії договору на 10 років до 25 серпня 2026 року, яка була зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 жовтня 2016 року, при цьому додаткових угод щодо продовження строку дії договору оренди землі від 16 січня 2012 року ОСОБА_1 не укладала, у додатковій угоді від 25 серпня 2016 року у графі «Орендодавець» під прізвищем ОСОБА_1 стоїть підпис, який їй не належить.
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2020 року позов задоволено, ухвалено:
-визнати недійсною додаткову угоду від 25 серпня 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 16 січня 2012 року, зареєстровану державним реєстратором Пєшою Т.М. 18 жовтня 2016 року за номером запису про інше речове право 16947369 щодо оренди земельної ділянки площею 7,74 Га, кадастровий номер 6522983600:04:043:0007 на території Новодмитрівської сільської ради Іванівського району Херсонської області, укладену між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Афіни»;
-скасувати державну реєстрацію додаткової угоди від 25 серпня 2016 року до договору оренди землі від 16 січня 2012 року, вчинену державним реєстратором Пєшою Т.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31910652 від 18 жовтня 2016 року за номером запису про інше речове право 16947369;
-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Афіни» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 гривні, судові витрати за залучення експерта для проведення судової почеркознавчої експертизи у сумі 2250,50 гривні, судові витрати на правову допомогу у розмірі 4000 гривень.
Мотиви суду першої інстанції
Суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, у тому числі експертного висновку, вважав заявлені позовні вимоги належними до задоволення, оскільки ОСОБА_1 не підписувала додаткову угоду від 25 серпня 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 16 січня 2012 року, що свідчить про відсутність її волі на укладення додаткової угоди та є підставою для визнання її недійсною і скасування державної реєстрації.
Вимоги та підстави апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Афіни» з підстав незаконності та необґрунтованості рішення суду поставлено питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Обґрунтування апеляційної скарги
Посилання на те, що відповідно до ст. 89 ЦПК України висновок експерта не є пріоритетним відносно інших доказів, які були зібрані у даній справі, та повинен аналізуватися у сукупності з іншими доказами, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, результати проведеної експертизи викликають у відповідача сумніви в її правильності, оскільки експертом досліджувалися документи, які видані нелегітимними органами в Криму, підписи, які містяться у наданих ОСОБА_1 договорах для проведення експертизи, можуть містити підписи іншої особи, а не її особисто, восени 2018 року ОСОБА_1 знала про існування оскаржуваної додаткової угоди, виплату орендної плати з осені 2017 року у розмірі, передбаченому додатковою угодою від 18 жовтня 2016 року, здійснював новий власник відповідача, який купив корпоративні права цього товариства та не був учасником підписання та укладення додаткової угоди, орендодавці земельних паїв та люди, які працюють у відповідача, добре знають та довіряють один одному, тому стало можливим отримання орендної плати за ОСОБА_1 не уповноваженою особою – дружиною ОСОБА_2 , підпис на додатковій угоді могла поставити будь-яка особа за погодженням з ОСОБА_1 , дії позивачки в розумінні до п. 6 ст. 3 ЦК України вважає недобросовісними.
Відзив на апеляційну скаргу
У відзиві адвокат Пестрецова Р.Г. від імені ОСОБА_1 вважала скаргу такою, що задоволенню не підлягає.
Процесуальні позиції учасників при апеляційному розгляді справи
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Афіни» адвокат Юріна А.Р. наполягала на задоволенні скарги, адвокат Пестрецова Р.Г. від імені ОСОБА_1 заперечувала щодо її вимог.
Позиція апеляційного суду
Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
З матеріалів справи вбачається, що у 2012 році між сторонами було укладено договір оренди належної позивачці земельної ділянки площею 7,74 Га, кадастровий номер 6522983600:04:043:0007 на території Новодмитрівської сільської ради Іванівського району Херсонської області, строк якого закінчився 16 січня 2019 року, за висновком проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи, не спростованим відповідачем, додаткову угоду від 25 серпня 2016 року про продовження строку дії договору на 10 років до 25 серпня 2026 року позивачка не підписувала, ця угода була зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 жовтня 2016 року.
За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема із договорів, за ч. ч. 1, 4 ст. 202 цього Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, у двосторонньому правочині має бути погоджена дія двох сторін, відповідно до ч. 3 ст. 202 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, за ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, за ч. 2 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.
Оскільки вказана у позові додаткова угода не була підписана орендодавцем, вона не є укладеною або такою, що відбулася, наведені в ній умови не набули характеру обов`язкових для вказаних у договорі осіб, апріорі не можна визнати недійсним договір, який укладено не було.
За положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, з обранням належного способу захисту.
У даному випадку належним відновленням вказаного у позові порушеного права можливе не шляхом подання позову про недійсність правочину, а шляхом подання позову про усунення перешкод у користуванні належним позивачці майном та повернення земельної ділянки, який може бути заявлений впродовж усього часу порушення права законного володільця відповідної земельної ділянки, отже зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає з підстави обрання позивачкою неправильного способу захисту.
Приведений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц.
У зв`язку із неукладенням додаткової угоди, що було доведено позивачкою у даній справі, відсутні передбачені положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстави для її державної реєстрації, проведеної державним реєстратором Пєшою Т.М. на підставі рішення від 18 жовтня 2016 року, така незаконна реєстрація має для прав та обов`язків сторін у справі самостійні правові наслідки, суд першої інстанції прийшов до правильного вирішення даної вимоги позову, передбачені законом підстави для скасування рішення суду в цій частині відсутні.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про визнання недійсною додаткової угоди скасувати, у задоволенні позову у цій частині відмовити у зв`язку із обранням позивачкою неправильного способу захисту, в решті рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Афіни» задовольнити частково.
Рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2020 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 про визнання недійсною додаткової угоди від 25 серпня 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 16 січня 2012 року скасувати, ОСОБА_1 у задоволенні позову у цій частині відмовити у зв`язку із обранням неправильного способу захисту.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, її повний текст буде складено 28 грудня 2020 року і з цього дня протягом тридцяти днів на постанову може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко
Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Вейтас
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ С.В. Радченко