ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/719/20                                                                                  Суддя першої інстанції: Тихоненко О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  08 грудня 2020 року                                                                                       м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                         - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Бабенка К.А. та Чаку Є.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови здійснити переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням стажу державної служби більше 30 років та визначити розмір пенсії 60 % від суми, визначеної довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/223 та довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/224, які були видані Північним Офісом Держаудитслужби;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням стажу державної служби більше 30 років та визначити розмір пенсії 60 % від суми, визначеної довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/223 та довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/224, які були видані Північним Офісом Держаудитслужби.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року вказаний адміністративний позов було задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що ОСОБА_1 у 2009 році вже призначалася пенсія по інвалідності як державному службовцю згідно із Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, у зв`язку з чим підстави для повторного призначення пенсії за віком за правилами Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VII - відсутні. Також відповідач просить врахувати розмір заробітної плати, який вказаний в довідках від 08 жовтня 2018 року № 26- 17-27/223 та № 26-17-27/224, позивач не отримував, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із таких сум не сплачувався, а підстави для видачі таких довідок з метою перерахунку пенсії відсутні.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що спір відновно права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII вже був вирішений судом у межах справи № 620/666/19. Також ОСОБА_1 наголошує на тому, що згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, пенсія призначається у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року - без змін, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та сторонами справи не заперечується, що у період з 04 грудня 2009 року по 16 травня 2010 року та з 03 квітня 2013 року по 20 червня 2018 року ОСОБА_1 перебував на обліку в Чернігівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.
З 21 червня 2018 року позивач отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ОСОБА_1 17 жовтня 2018 року звернувся до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця, до якої приєднав довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/223 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/224, видані Північним Офісом Держаудитслужби (далі - довідки від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/223 та № 26-17-27/224). 
Листом від 08 листопада 2018 року № 26433/06 позивачу було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VII з тієї підстави, що йому вже призначалася пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.
Вказані дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України   ОСОБА_1 оскаржив у судовому порядку. Позивач просив суд, зокрема, зобов`язати відповідача перевести йому з 17 жовтня 2018 року на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII з урахуванням стажу державної служби 30 років 2 місяці 17 днів та визначити розмір пенсії 60 %, виходячи з довідок від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/223 та № 26-17-27/224.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 620/666/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:
-          визнано протиправними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII;
- зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України перевести ОСОБА_1 з 17 жовтня 2018 року на пенсію за віком відповідно    Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.
У задоволенні позовних вимог щодо здійснення розрахунку пенсії в розмірі 60 % суми, визначеної в довідках від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/223 та № 26-17-27/224 було відмовлено з тих підстав, що вони заявлені передчасно. Суд зазначив, що перерахунок з урахуванням висновків, викладених рішенні від 04 квітня 2019 року, ще не проведено та позивач не отримував відмову у здійсненні такого перерахунку пенсії, виходячи із даних, вказаних у зазначених довідках. 
ОСОБА_1 12 липня 2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою, в якій просив виконати рішення суду у справі № 620/666/19 та перевести його на пенсію за віком, визначивши його пенсію у розмірі 60 %, виходячи з довідок про складові заробітної плати від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/223 та № 26-17-27/224.
Листами від 25 липня 2019 року № 1181/03-21 та від 05 вересня 2019 року № 3635/02-Н-18 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області роз`яснило позивачу, що у разі виконання вказаного судового рішення розмір його пенсії з 7953 грн 12 коп. буде зменшено до 4771 грн 87 коп. з огляду на призначення пенсії за віком на підставі довідки Контрольно-ревізійного управління в Чернігівській області Державної контрольно-ревізійної служби України від 03 грудня 2009 року № 150. У зв`язку з цим відповідач також просив позивача повідомити щодо наявності потреби виконувати таке рішення суду.
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 09 грудня 2019 року № 2004/04-02 повідомило ОСОБА_1 про те, що розмір його пенсії з 01 грудня 2019 року становить 4771 грн 87 коп.
Пенсійний фонд України листом від 12 лютого 2020 року № 3546-687/Н-03/8-2800/20 у відповідь на скаргу позивача від 28 грудня 2018 року повідомив, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 620/666/19 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснило переведення його на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з урахуванням заробітної плати, розрахованої на підставі довідок про заробітну плату від 31 грудня 2013 року № 136 та № 137, виданих Державною фінансовою інспекцією в Чернігівській області. Також Пенсійний фонд України зазначив, що зобов`язань щодо обчислення розміру пенсії з урахуванням довідок від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/223 та № 26-17-27/224 вказане судове рішення не містить.
Не погоджуючись із вказаним діями Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що право на пенсію одержують особи, зазначені в п.п. 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VII, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік і в жодному із зазначених вище Законів не зазначається, що таке право особа одержує при умові, що їй раніше пенсія за Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII не призначалася.
Суд першої інстанції також визнав необґрунтованими посилання відповідача на невідповідність форми довідок від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/223 та № 26-17-27/224 вимогам закону, оскільки такі довідки видані у повній відповідності до форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії згідно з п.п. 10 і  12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, що затверджені постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3. 
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. 
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З 01 травня 2016 року набув чинності  Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VII (далі - Закон № 889-VIII), відповідно ч. 1 ст. 90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Водночас п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №  889-VIII було передбачено, що Закон № 3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
У свою чергу п. 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачає, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з п. 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII    для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Як раніше зазначалося, наявність у позивача права на отримання пенсії, призначеної відповідно до п.п. 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII та ст. 37 Закону № 3723-ХІІ була встановлена рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 620/666/19, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року. 
У зв`язку з цим доводи сторін щодо наявності чи відсутності підстав для призначення пенсії на вказаних умовах не підлягають перевірці в межах цієї справи, адже виходять за межі предмету доказування. 
Натомість предметом спору в цій справі є правомірність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити розрахунок пенсії позивача виходячи із 60 % суми заробітної плати, зазначеної у довідках про складові заробітної плати від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/223 та № 26-17-27/224.
Здійснюючи розрахунок пенсії на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 620/666/19, відповідач використав довідки від 31 грудня 2013 року № 136 та № 137, в яких зазначений менший розмір заробітної плати у порівнянні з вказаним у довідках від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/223 та № 26-17-27/224.
За змістом апеляційної скарги, заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обчислення пенсії з урахуванням довідок, наданих позивачем разом із заявою від 17 жовтня 2018 року, полягають у тому, що зазначені в них суми заробітної плати ОСОБА_1 не отримував та страхові внески з них не сплачував. 
Разом з тим, положення ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ прямо передбачено, що особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, пенсія призначається у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
На час вирішення питання про призначення пенсії за віком відповідно до п.п. 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII та ст. 37 Закону № 3723-ХІІ ОСОБА_1 не був державним службовцем, що відповідачем не заперечується. Натомість позивач отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У якості підстави для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відповідач також посилається на те, що пенсія по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ йому була призначена ще у 2009 році, у зв`язку з чим підстави для повторного призначення пенсії іншого виду - пенсії за віком, проте за цим самим Законом, відсутні. 
Також Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області наголошує на тому, що довідки від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/223 та № 26-17-27/224 не можуть бути використані в якості підстави для перерахунку раніше призначеної пенсії, адже норма права, яка передбачала, що підвищення заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу є підставою для перерахунку пенсії, втратила чинність.
Надаючи правову оцінку вказаним доводам, колегія суддів враховує, що предметом правового регулювання ст. 37 Закону № 3723-ХІІ є призначення пенсії, а не здійснення її перерахунку. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 620/666/19 відповідача було зобов`язано перевести ОСОБА_1 з 17 жовтня 2018 року на пенсію за віком відповідно  Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.
Разом з тим Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що переведення з пенсії, яка призначена за одним законом, на пенсію згідно іншого закону жодним нормативно-правовим актом не визначено. Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі № 216/5385/16-а.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Положеннями ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що особа, яка має одночасно право на різні види пенсії, передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається один із них за її вибором. У подальшому за особою зберігається право на обрання іншого виду пенсії. Таке право реалізується шляхом подачі заяви про переведення з одного виду пенсії на інший.
Водночас ОСОБА_1 , отримуючи пенсії за віком відповідно до ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі п.п. 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII та ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.
Відтак заява ОСОБА_1 від 17 жовтня 2018 року підлягала розгляду саме як заява про призначення пенсії. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 620/666/19 відповідача хоч і було зобов`язано перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком, передбачену іншим законом, проте покладено обов`язок вчинити такі дії саме відповідно  до ст. 37 Закону № 3723-XII, яка визначає підстави та порядок призначення пенсії.
Та обставина, що ОСОБА_1 раніше призначалася пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 3723-XII, не впливає обов`язок відповідача здійснити саме призначення пенсії за віком (здійснити розрахунок пенсії за правилами, встановленими для призначення пенсії), адже на час звернення до відповідача із заявою від 17 жовтня 2018 року позивач одержував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не пенсію по інвалідності за Законом № 3723-XII.
За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 має право на обчислення пенсії із розміру заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем його роботи на державній службі, зазначеної в довідках від 08 жовтня 2018 року № 26-17-27/223 та № 26-17-27/224.
Суд першої інстанції також правильно зазначив, що вказані довідки складені у повній відповідності до постанови Правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям». 
Відтак суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не спростовують висновків суду першої інстанції, що викладені в рішенні суду від 26 червня 2020 року, та не можуть бути підставою для його скасування. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -      
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                         А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            К.А. Бабенко            

                                                                                                    Є.В. Чаку