ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
: 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року місто Херсон

єдиний унікальний номер справи 766/230/20
номер провадження: 22-ц/819/1255/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя (суддя-доповідач) Л.В.Базіль,
суддів: В.О.Бездрабко,
Л.А.Приходько,
секретар А.О.Дундич,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2020 року, ухваленого у складі судді УС О.В. у справі № 766/230/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги
встановив:
У січні 2020 року Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» звернулося до суду з позовом, з подальшим його уточненням до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 25 643,81 грн.
       В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 15.05.2013 року між ПрАТ «ВФ Україна», яке 23.05.2017 року перейменоване із ПрАТ «МТС Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку №6252341/1.12241720 на номер телефону № НОМЕР_1 з присвоєнням особового рахунку № НОМЕР_2 , який в подальшому у зв`язку з переходом на нову білінгову систему було замінено на № НОМЕР_4. Відповідно до умов укладеного договору відповідач взяла на себе зобов`язання сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв`язку, однак свої зобов`язання не виконала у зв`язку з чим сума заборгованості яка виникла з 16.01.2018 року становить 25643,81 грн.
       Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» заборгованість в сумі 25643,81 грн та судовий збір в сумі 1921,00 грн.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, посилаючись на те, що суд не в повному обсязі з`ясував обставини справи, дав неналежну оцінку доказам у справі, що призвело до порушення судом норм процесуального та матеріального права.
        Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що їй дійсно надаються послуги мобільного зв`язку з 15.05.2013 року за номером телефону НОМЕР_1 , проте послуг міжнародного роумінгу не замовляла, жодних заяв про підключення цієї послуги не писала, а тому нарахування їй позивачем заборгованості за послуги міжнародного роумінгу є безпідставними. 
       Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» у письмовому відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що 26.08.2014 року уже після укладення договору та в процесі користування телекомунікаційними послугами, відповідач подала письмову заяву про підключення послуги міжнародного роумінга, дана заява була виконана, з деталізованої інформації чітко простежується, що відповідачка отримувала Інтернет - послуги у роумінгу, а отже нарахування відповідачці оплати за надані послуги є правомірними.
       Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. 
       Від позивача ОСОБА_1 в судове засідання через електронну пошту суду надійшла заява про відкладення розгляду справи без зазначення причин неявки, з проханням проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.
Оскільки ОСОБА_1 повторно надає заяву про відкладення розгляду справи без зазначення причин неможливості з`явитися, а заява про її участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції подана з порушенням строків, визначених ст.212 ЦПК України, відповідно до яких учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, апеляційний суд розглядає справу у відповідності до положень ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши суддю- доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, суд першої інстанції керувався ст.525,901,903 ЦК України та виходив з того, що ОСОБА_1 не оплатила замовлені та отримані нею телекомунікаційні послуги міжнародного роумінгу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.
Судом встановлено, що 15.05.2013 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «МТС Україна», яке 23.05.2017 року змінило своє найменування на ПрАТ «ВФ Україна» було укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку № 6252341/1.12241720 за номером телефону  НОМЕР_1 ,  у відповідності до якого позивач зобов`язався надавати відповідачці послуги мобільного зв`язку в межах України на умовах попередньої (авансової) оплати та/або наступної оплати (кредит) згідно з тарифами оператора, які є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з умовами договору про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № 6252341/1.12241720 відповідач, як абонент, замовила тарифний пакет GSM «MTC ULTRA» та наступні послуги: SMS, переадресування дзвінка, вам дзвонили, є зв`язок, GPRS - послуги WAP, MMS, інтернет, гіпер NET, Online TV. Як вказано в договорі, своїм підписом відповідач підтвердила правильність заповнення наданих нею відомостей та засвідчила згоду з умовами договору.
26.08.2014 року ОСОБА_1 звернулася до оператора мобільного зв`язку із заявою про замовлення тарифного пакету міжнародний роумінг за номером телефону НОМЕР_3 .
ОСОБА_1 не спростований факт замовлення нею послуг міжнародного роумінгу. 
Згідно наданого позивачем рахунку за телекомунікаційні послуги вартість наданих ОСОБА_1 послуг мобільного зв`язку за період з 01.12.2017 - 31.12.2017 рік становить 25643,81 грн, з яких за послуги міжнародного роумінгу 20235,29 грн, щомісячна вартість пакета, надані за межами пакета 98,82 грн, що із врахуванням ПДВ та внеску у Пенсійний фонд України з урахуванням отриманої оплати 300 грн, становить 25643,81 грн.
Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.
Згідно із ст. 903 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
На підставі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Правила надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720 (у редакції, чинній на час активації послуги міжнародного роумінгу), визначають порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг, регулюють відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій і споживачами телекомунікаційних послуг.
Згідно п. 31 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, споживач під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг має право на: отримання відомостей щодо можливості та порядку відмови від замовленої телекомунікаційної послуги та від оплати телекомунікаційної послуги, яка не замовлялася.
За положеннями п. 215 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, додатковими платними послугами рухомого (мобільного) зв`язку, зокрема, є роумінг.
Надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку розпочинається у строк, передбачений договором. Фактичне отримання абонентом обумовленої в договорі тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом (п. 219 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720).
Врахувавши встановлені обставини та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 було замовлено та отримано послуги міжнародного роумінгу, а тому нарахована позивачем заборгованість по оплаті за надані телекомунікаційні послуги є правомірною та суд обґрунтовано стягнув її з ОСОБА_1 на користь позивача. 
За загальним правилом цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.1,3 ст.12 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (ч.1,3 ст.89 ЦПК України)
ОСОБА_1 заперечуючи проти замовлення нею тарифного пакету міжнародний роумінг за номером телефону НОМЕР_3 не надала суду жодних доказів на спростування поданої нею 26.08.2014 року оператору мобільного зв`язку заяви про замовлення послуги міжнародного роумінгу, що є її процесуальним обов`язком відповідно до положень ст.12 ЦПК України.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що за відсутності грошових коштів на балансі вона була позбавлена можливості користуватися послугами роумінгу, оскільки із укладеного договору про надання послуг мобільного зв`язку та деталізованої інформації про надані послуги за номером телефону  НОМЕР_1 ,вбачається, що ОСОБА_1  користувалася кредитним методом розрахунку. 
       За наведених обставин, суд першої інстанції належним чином з`ясував підстави позову, та у повному обсязі обставини справи і дійшов правильних висновків, які підтверджені належними та допустимими доказами.
       Рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності до норм процесуального і матеріального права, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.
       Керуючись ст.367,374,375 ЦПК України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий Л.В.Базіль

Судді В.О.Бездрабко

Л.А.Приходько
Повний текст постанови складений 06 листопада 2020 року
Головуючий Л.В.Базіль