Ухвала
Іменем України 
17 грудня 2020 р.
м. Київ
Справа №345/2266/17
Провадження № 51-6009 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 червня 2020 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 14  вересня 2020 року щодо ОСОБА_6 ,
встановив:
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 червня 2020 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 та звільнено останнього від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрито.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 14  вересня 2020 року вищевказану ухвалу місцевого суду залишено без змін.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
 
Відповідно до вимог п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПКУкраїни у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подала касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
 
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
 
Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки посилаючись на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, представник потерпілої та потерпіла у касаційній скарзі не наводять обґрунтування незаконності судових рішень та не зазначають, у чому конкретно полягають ці порушення; яким чином вони перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення, відповідно до положень статей 49, 412, 413, 419 КПК України.
Також, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не зазначають, які доводи їх апеляційної скарги, і в порушення якої норми закону, апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
 
До того ж, викладене представником потерпілої та потерпілою прохання про скасування ухвали місцевого суду не відповідає положенням ст. 436 КПК України, оскільки, з касаційної скарги не вбачається того, яке рішення має ухвалити касаційний суд стосовно ухвали апеляційного суду, що позбавляє можливості належно визначитись з предметом оскарження.
Крім того, представником потерпілої та потерпілою до касаційної скарги не додано копій судових рішень, які ними оскаржуються, чим порушено вимоги п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України.
 
Усупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано її копій та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. 
 
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка осіб щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.  
 
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
 
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
 
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.
 
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                          ОСОБА_3