ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 140/4681/20
адміністративне провадження № К/9901/27129/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 140/4681/20
за позовом  ОСОБА_1 
до  Державної казначейської служби України, Департаменту соціальної політики Луцької міської ради
про відшкодування шкоди, заподіяної правовим актом, визнаним неконституційним
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року (колегія у складі: головуючого судді Онишкевича Т. В., суддів: Іщук Л. П., Обрізка І. М.) 
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Державної казначейської служби України, Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, в якому просив: 
- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом списання з рахунка Державної казначейської служби України 20  324 грн майнової шкоди у вигляді недоотриманої суми разової грошової допомоги до 05 травня 2017 року, до 05  травня 2018 року та до 05 травня 2019 року, завданої законом, що визнаний неконституційним.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
3. Не погоджуюсь з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій серед іншого, просив звільнити від сплати судового збору, як інваліда ІІІ групи.
4. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам  ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.
5. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, на підставі статей  169,  298 КАС України.
6. Постановляючи таку ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не усунув недолік апеляційної скарги, а саме не надав документ про сплату судового збору. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.  Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, 21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
8. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права. Так, судом не враховано, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі відповідної норми  Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  (далі - Закон №3551-XII)  як інвалід війни, тобто особа, на яку поширюється дія цього  Закону, а тому висновки суду апеляційної інстанції про те, що апеляційна скарга була оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктом 1 частини п`ятої  статті 296 КАС України  й у зв`язку з не усуненням цього недоліку підлягала поверненню, не відповідають приписам законодавства.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
9.   В автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 21 жовтня 2020 року зареєстровано вказану касаційну скаргу.
10. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2020 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С. Г. , судді: Стрелець Т. Г., Тацій Л. В.
11. Ухвалою Верховного суду від 02 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року.
12.  Ухвалою Верховного Суду від 07 грудня  2020 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 08 грудня 2020 року.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених   ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.
14. Так, у відповідності до частини першої  статті 293 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
15. Вимоги до форми та змісту апеляційної скарги встановлені  статтею 296 КАС України, пунктом першим частини п`ятої, частиною шостою якої передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до  закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
16. Водночас, згідно з положеннями частини другої  статті 298 КАС України  до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених  статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
17. В свою чергу,  статтею 169 КАС України  (пункт 1 частини четвертої) встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
18. Таким чином, ненадання скаржником документа про сплату судового збору є підставою для залишення апеляційної скарги без руху, яка у разі не усунення такого недоліку, повертається особі, яка її подала.
19. Разом з тим, за змістом частин першої, другої  статті 132 КАС України, судовий збір входить до складу судових витрат, а його розмір та порядок сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
20. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає  Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»  (далі - Закон № 3674-VI).
21. У розумінні частини першої  статті 1 Закону № 3674-VI  судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
22. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (частина перша  статті 2 Закону № 3674-VI).
23. Об`єктом справляння судового збору згідно з частиною другою  статті 3 Закону №3674-VI  є, зокрема, подання до суду апеляційної скарги на судові рішення.
24. Стаття 5 цього ж Закону  встановлює пільги щодо сплати судового збору і наводить перелік категорій осіб, які звільняються від його сплати під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
25. Наведений у вказаній нормі  Закону №3674-VI  перелік є вичерпним і не передбачає можливості звільнення інвалідів (в тому числі інвалідів війни) третьої групи.
26. В той же час, правовий статус ветеранів війни визначає  Закон № 3551-XII, який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
27. До ветеранів війни, згідно з приписами частини другої  статті 4 Закону № 3551-XII  належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.
28. Частиною другою  статті 22 цього ж Закону  передбачено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього  Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
29. Відповідно до  статті 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
30. Комплексний аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що інваліди війни, незалежно від встановленої їм групи інвалідності, мають особливий статус, який надає останнім право на звільнення від судових витрат, до яких належить і судовий збір, пов`язаних з розглядом питань їх соціального захисту.
31. Така правова позиція узгоджується з висновками викладеними у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №  800/203/17, у постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року у справі №  з814/2038/17, від 19 вересня 2019 року у справі № 580/927/19.
32. В матеріалах справи міститься копія посвідчення інваліда війни третьої групи серії НОМЕР_1 .
33. Крім того, в апеляційній скарзі позивач вказував на те, що є особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до  закону  й зазначив підстави для такого звільнення з посиланням на конкретну норму права.
34. Однак, вказані позивачем обставини і вимоги наведених правових норм законодавства, зокрема,  статті 22 Закону № 3551-XII, були проігноровані судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим останнім було постановлено ухвалу, яка не відповідає закону.
35. Ураховуючи викладене, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах вимог і доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційний суд, постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги позивачу, допустив порушення норм процесуального права, а відтак її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
36. За правилами пункту 2 частини першої статті  349, частини першої статті  353 КАС України  суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
37. Підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
38. З огляду на вказане, Верховний Суд приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції порушено норми процессуального права, а тому касаційна скарга підлягає задоволенню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями  345,  349,  353,  355,  356    КАС України, Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року скасувати.
Справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	С.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець   Л.В. Тацій