Номер провадження: 33/813/1168/20
Номер справи місцевого суду: 523/18994/19 
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Журавльова О.Г., за участі секретаря судового засідання Янковської Ю.Л., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 ,потерпілої особи - ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду міста Одеси від 13.12.2019 року відносно:

ОСОБА_1 , який народився19 лютого 1985 року, громадянина України, працюючого водієм експедитором, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп.
Судом встановлено, що 11 жовтня 2019 року, о 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 , за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , застосував психологічне та фізичне насилля відносно дружини ОСОБА_2 (висловлювався нецензурною лайкою та шарпав її за руки), внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне:
- судом першої інстанції не було викликано його у судове засідання, чим порушене його право на захист;
- суд першої інстанції незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності, оскільки він не винуватий.
Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить переглянути справу відносно нього та сповістити його про результати розгляду апеляційної скарги за новим місцем проживання.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Потерпілою ОСОБА_2 подані до канцелярії апеляційного суду пояснення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в яких вона заперечувала проти скасування постанови суду першої інстанції.
Свої пояснення потерпіла ОСОБА_2 підтримала у суді апеляційної інстанції та просила суд залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 ,який наполягав на вимогах своєї апеляційної скарги, потерпілої ОСОБА_2 , яка заперечувала проти вимог скарги ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_3 , перевіривши доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Вимогами ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №343933 від 11.10.2019 р. (а.п. 1);
- заявою та поясненнями ОСОБА_3 про вчинення насилля відносно її доньки ОСОБА_2 (а.п. 4, 5);
- довідкою про результати проведення перевірки інформації, викладеної в матеріалах ЖЄО №14562 від 11.10.2019 р. (а.п. 2).
Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Повторне дослідження доказів, на які послався суддя суду першої інстанції у постанові, показав наступне.
Згідно з диспозицією ст. 173-2 КУпАП, вчиненням насильства в сім`ї, є умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б спростовували відсутність обставин, передбачених диспозицією зазначеної норми закону.
При цьому, судом першої інстанції досліджений факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , при цьому останній безпосередньо до суду першої інстанції не з`явився, пояснення не надавав, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення, розписався про ознайомлення з датою розгляду матеріалів справи відносно нього ще 10.11.2019 р. та не зважаючи на те, що розгляд відбувся майже через місяць з дня вчинення правопорушення, ОСОБА_1 будь-яких пояснень або доказів своєї непричетності до суду не надав.
Окрім того, у суді апеляційної інстанції право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя було поновлене постановою суду апеляційної інстанції від 19.10.2020 р., однак в матеріалах апеляційної скарги відсутні будь-які обґрунтування щодо його непричетності до інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. При цьому, у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 також не надав будь-яких доказів, що могли б спростувати обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також матеріалах, долучених до справи.
Водночас, апеляційний суд бере до уваги пояснення потерпілої ОСОБА_2 , надані нею в письмових поясненнях з приводу того, що ОСОБА_1 11.10.2019 року вчинив відносно неї психологічне та фізичне насильство, яке полягало у нецензурній лайці, шарпані за руки, приниженні перед батьками, а також пояснення ОСОБА_3 , яка є матір`ю потерпілої ОСОБА_2 , яка надала свої пояснення безпосередньо в день вчинення правопорушення, та з яких вбачається, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 .
В суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 підтвердили свої пояснення, надані ними раніше щодо вчинення 11.10.2019 року ОСОБА_1 відносно потерпілої ОСОБА_2 психологічного та фізичного насильства.
Відтак, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції надана належна оцінка долученим до матеріалів адміністративної справи доказам, які перевірені судом апеляційної інстанції, в тому числі з наданням права ОСОБА_1 пояснити обставини, які стали підставою для складання адміністративного протоколу відносно нього, а також потерпілій ОСОБА_2 .
Враховуючи досліджені в апеляційному порядку матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, з`ясувавши всі обставини справи та дослідивши всі належні та допустимі докази, всупереч доводів апеляційної скарги, дотримався вимог статей 245 та 280 КУпАП та дійшов правильного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.
Одночасно апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП знайшла своє підтвердження та підстав для задоволення апеляційної скарги - немає.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 7, 36, 38, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення на  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов