Справа № 308/3188/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        11 листопада 2020 року м. Ужгород
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В.,
з участю секретаря: Міца О.-Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 308/3188/19 (Головуючий: Малюк В.М.), - 

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ПАТ «Кредобанк» про визнання іпотеки припиненою, мотивуючи тим, що 10.03.2006 року між AT «Кредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №А10001, яким останній отримав кредит у розмірі 39 500 доларів США, із строком кредитування до 01.03.2016 року.
У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між AT «Кредит Банк» та ОСОБА_3 був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Гулянич Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 360. Предметом іпотеки є домоволодіння, загальною площею 72,7 кв.м., житловою площею 52,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
ОСОБА_1 , син ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем.
Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке обтяжене іпотекою ПАТ «Кредобанк» та забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором №А10001 від 10.03.2006 року. 
Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 помер, а ПАТ «Кредобанк» не пред`явив вимоги до спадкоємців у термін визначений чинним законодавством, ПАТ «Кредобанк» вважається таким, що втратив право вимоги до спадкоємців. Оскільки основне зобов`язання припинено у зв`язку з смертю позичальника та пред`явленням кредитором вимог до спадкоємців із пропуском встановленого чинним законодавством строку, іпотека за кредитним договором також підлягає визнанню припиненою.
Позивач зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі №756/6197/18 від 28.01.2019 року за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 відмовилися від прийняття спадщини і єдиним спадкоємцем став ОСОБА_1 і ПАТ «Кредобанк» повинен був подати відповідну вимогу до спадкоємців до 03.06.2015 року. Вимогу до спадкоємців подано лише 12.08.2015 року. Із цих підстав у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 було відмовлено.
Відповідно до тексту позовної заяви (у справі №756/6197/18) вбачається, що лише 06.08.2015 року позивачу стало відомо про смерть ОСОБА_3 та відразу 12.08.2015 року позивач у відповідності до вимог ст. 1281, 1282 ЦК України пред`явив вимогу до спадкоємців через державну нотаріальну контору.
Однак, відповідно до ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 04.09.2014 року у справі №363/3570/14-ц за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 13.10.2014 року.
Згідно клопотання ОСОБА_2 по справі від 13.10.2014 року, заявниця повідомила суд, що боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та своїм клопотанням просила закрити провадження з підстав передбачених ст. 205 ЦПК України і до клопотання було додано копію Свідоцтва про смерть від 20.06.2014 року. Отримавши таке клопотання, суддя направив до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області запит. Згідно копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 №391/2014 вбачається, що заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 до Вишгородської нотаріальної контори відсутні. 
Ухвалою суду від 25 грудня 2014 року провадження у справі було закрито, з підстав передбачених п. 6 ст.205 ЦПК України. 
Дана ухвала набрала законної сили 31.12.2014 року. 
ПАТ «Кредобанк» був ознайомлений з даною обставиною не з 06.08.2015 року, а з 03.12.2014 року (повторно 26.12.2014 року).
Таким чином, позичальник за Кредитним договором № А 100001 від 10.03.2006 року, ОСОБА_3 помер, а ПАТ «Кредобанк» вважається таким, що позбавлений права пред`явлення вимог до спадкоємців у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст. 1281 ЦК України, оскільки основне зобов`язання є припиненим.
Ці обставини встановлені рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.01.2019 року у справі №756/6197/18.
Однак, враховуючи той факт, що боржник ОСОБА_3 , помер, а кредитором було пропущено шестимісячний строк для пред`явлення його вимог до спадкоємців, основне зобов`язання є припиненим.
Таким чином, позичальник за Кредитним договором № А 10001 від 10.03.2006 року, ОСОБА_3 , помер, а ПАТ «Кредобанк» вважається таким, що позбавлений права пред`явлення вимог до спадкоємців у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст. 1281 Цивільного кодексу України, основне зобов`язання є припиненим, а тому, як наслідок, іпотеку за Іпотечним договором від 10.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного тіріального округу Гулянич Т.М., зареєстрованою в реєстрі за № 360, слід визнати припиненою з підстав ч.1 ст. 599 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про іпотеку».
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання іпотеки припиненою задоволено.
Визнано припиненим договір іпотеки від 10.03.2006 року, як похідний від кредитного договору №А100001 від 10.03.2006 р., укладений між Акціонерним товариством «Кредит Банк (Україна)», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Гулянич Т.М., зареєстрованого в реєстрі за №360.
Стягнуто з ПАТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Не погоджуючись із даним рішенням суду ПАТ «Кредобанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення судщу скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як неправильне застосування норм ст. ст. 598-609 ЦК України судом було невірно застосовано норми ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», де підставою припинення договору іпотеки є припинення основного зобов`язання, яке не може бути лише з причин втрати вимоги до спадкоємців.
За клопотанням учасників справи розгляд справи проведено в режимі відео конференції відповідно до ст. 212 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника ПАТ «Кредобанк» – адвоката Кізко Л.С. яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_1 – адвоката Вітер С.В., який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.
Встановлено, що 10.03.2006 року між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №А10001, згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 39 500 доларів США, строком повернення до 01.03.2016 року. 
У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між AT КБ «Кредит Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Гулянич Т.М. зареєстрований в реєстрі за № 360.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 20.06.2014 р.
На час смерті ОСОБА_3 не у повному обсязі сплатив кредит, проценти за користування ним та комісію за адміністрування кредиту і заборгованість позичальника за кредитним договором від 10.03.2006 року №А10001 становила 11 427,28 доларів США, що еквівалентно 318 478,30 грн.
Спадщину за померлим ОСОБА_3 прийняв син – ОСОБА_1 .
Згідно положення ст. ст. 526, 599 ЦК України зобов`язання буде вважатися виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснено відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що зазвичай ставляться.
Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.
Положення вищезазначеної статті Закону такої підстави для припинення іпотеки, як смерть Іпотекодавця не передбачає.
Відповідно до вимог ст. ст. 22, 33 Закону України «Про іпотеку», особа до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи – іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальності за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотеко держателя в межах вартості майна.
Таким чином, якщо боржник та іпотекодавець – одна і та сама особа, то після її смерті до спадкоємця в разі порушення боржником своїх зобов`язань переходять обов`язки іпотекодавця у межах вартості предмета іпотеки.
Вимоги статті 1281 ЦК України регулюють порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов`язання спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.
Строк, у межах іпотеко держатель може звернутися з вимогою про звернення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України).
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року, яке набрало законної сили і на яке посилається позивач та суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні, відмовлено у задоволенні позовних вимог АТ «Кредо-Банк», так як позивач, як кредитор, протягом встановленого ст. 1281 ЦК України строку не пред`явив своїх вимог до спадкоємця боржника ОСОБА_3 , він позбавлений можливості такої вимоги у силу положень ч. 4 ст. 1281 ЦК України, а не визнав таким, що основне зобов`язання припиненим.
Статті 598-609 ЦК України, визначають підстави припинення основного зобов`язання і такої підстави, як втрата права вимоги до спадкоємців не передбачена, для припинення основного зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.
Таким чином, враховуючи норми ст. ст. 598-609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», де підставою припинення договору іпотеки є припинення основного зобов`язання, яке не може бути лише з причин втрати права вимоги до спадкоємців, оскільки борг по кредитному договору наявний, а договір іпотеки, згідно з умов якого передано в іпотеку нерухоме майно забезпечує виконання зобов`язання за кредитним договором.
За таких обставин, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене і рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 376 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 слід відмовити із вищезазначених підстав.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст. ст. 598-609, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 17, 22, 33 Закону України «Про іпотеку», судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 грудня 2019 року скасувати.
У позові ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 13 листопада 2020 року.

Головуючий:        (підпис)
Судді:                            (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Закарпатського 
апеляційного суду Г.Г. Собослой