ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/12371/17                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача                               Аліменка В.О., 
суддів                                                   Кучми А.Ю., Бєлової Л.В.
за участю секретаря                               Юрковець А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника Північного територіального юридичного управління Комара Андрія Юрійовича про визнання протиправним та скасування Наказу № 149 від 29.08.17, зобов`язання вчинити дії,  -

В С Т А Н О В И Л А

          До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Начальника Північного територіального юридичного управління Комар Андрія Юрійовича, в якому просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Північного територіального юридичного управління (по стройовій частині) від 29 серпня 2017 року №149 в частині виключення мене зі списків особового складу Північного територіального юридичного управління;
- зобов`язати начальника Північного територіального юридичного управління видати наказ (по стройовій частині) про виключення мене зі списків особового складу Північного територіального юридичного управління з 14 вересня 2017 року та про виплату додаткових видів грошового забезпечення, а саме: премії у розмірі 400 відсотків посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки: за вислугу років, щомісячної грошової винагороди в розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення, за період з 01 серпня по 14 вересня 2017 року, тобто, з урахуванням дати проведення зі мною повного розрахунку за всіма видами забезпечення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020  року в задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що підполковник юстиції ОСОБА_2 , був призначений наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 29.02.2016 року №30 на посаду старшого офіцера відділу (узагальнення судової практики) Північного територіального юридичного управління.
10 серпня 2017 року було проведено бесіду з позивачем щодо питань його звільнення з військової служби, за результатами якої було складено Аркуш бесіди.
У розділі Аркуша бесіди "Прохання (побажання) військовослужбовця" Позивачем щодо його звільнення було зазначені наступні побажання:
виплатити грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна;
виключити зі списків особового складу після 17.08.2017 з метою уникнення спірних питань щодо підрахунку вислугу років.
Тобто, Позивачем було надано згоду на його виключення із списків особового складу після 17.08.2017, без визначення умов щодо повного його розрахунку на момент виключення із списків особового складу.
Також, 10 серпня 2017 року було підготовлено та підписано Відповідачем Подання на звільнення Позивача з військової служби у запас.
14 серпня 2017 року після підписання директором Юридичного департаменту Міністерства оборони України, Подання на звільнення Позивача з військової служби у запас, разом із іншими документами, було передано до Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, (вих. №596 Північне територіальне юридичне управління), для їх подальшого супроводження.
Наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 18 серпня 2017 року № 100 Позивача, звільнено з військової служби у запас за пунктом "а" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку з закінченням строку контракту).
18 серпня 2017 року копію витягу з наказу від 18 серпня 2017 року № 100 про звільнення Позивача із військової служби Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України, було передано до Юридичного департаменту Міністерства оборони України, а також у робочому порядку до Північного територіального юридичного управління (згідно електронної системи документообігу "СІДО" передано до Північного територіального юридичного управління 21.08.2017).
19 серпня 2017 року Позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 , де перебував на речовому забезпеченні з рапортом, в якому просив виплатити йому грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас, надавши копію витягу з наказу першого заступника Міністра оборони України від 18.08.2017 № 100.
21 серпня 2017 року, з метою забезпечення розрахунку з Позивачем, за неотримане речове забезпечення, Відповідачем за вихідним №613 направлено листа до командира військової частини НОМЕР_1 , на речовому забезпеченні якої перебував Позивач.
Командиром військової частини НОМЕР_1 , у якій Позивач перебував на речовому забезпеченні 22.08.2017 було видано наказ №159, пунктом 3 якого зазначено: "Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №178 від 16.03.2016 ВИПЛАТИТИ грошову компенсацію, за неотримане речове майно: підполковнику ОСОБА_3 в розмірі 81000,41 грн. "
Також, листом від 29.08.2017 № 1864, командир військової частини НОМЕР_1 повідомив Відповідача (вх. Північного територіального юридичного управління № 3600 від 29.08.2017): "За наслідками розгляду повідомляю, що станом на 29.08.2017 року рапорт підполковника юстиції ОСОБА_4 щодо виплати йому грошової компенсації вартості неотриманого речового майна зареєстрований у в/ч НОМЕР_1 , за вх. № 201 від 21.08.2017 року. Також відпрацьована довідка № 23/17 про вартість речового майна, що належить до видачі військовослужбовцю на 37 найменувань, на загальну суму 81000,41 грн.
28.08.2017 один примірник довідки підполковник юстиції ОСОБА_2 отримав наручно, а інший переданий до фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_1 для формування заявки на отримання коштів, для здійснення виплати грошової компенсації вартості неотриманого речового майна. "
29 серпня 2017 року Позивач рапортом по команді доповів, що "Справи та посаду старшого офіцера відділу (узагальнення судової практики) Північного територіального юридичного управління здав", при цьому не вказавши заперечень щодо його виключення зі списків особового складу до повного розрахунку за всіма видами забезпечення.
Позивач не погодився з такими діями відповідача, вважаючи свої права та інтереси порушеними, звернувся до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач надав згоду на виключення його з особового складу, тому наказ начальника Північного територіального юридичного управління (по стройовій частині) від 29.08.2017 № 149 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу правомірний.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.
Колегія суддів частково погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Одним із видів такої служби є військова служба за контрактом. 
Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Згідно з підпунктом “б” пункту 2 ч. 5 ст. 26 Закону №2232-XII контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації), за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби.
Відповідно до ч. 9 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Згідно з абзацами 1, 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008) після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.
Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Згідно з п.1.1. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої      наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за №438/16454 (далі -      Інструкція №170), Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Інструкція) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого      Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153.
Частиною 3 п. 12.8      Інструкції № 170 встановлено, що командири військових частин зобов`язані забезпечити своєчасне здавання посади, проведення усіх необхідних розрахунків з військовослужбовцями, стосовно яких видано наказ по особовому складу про звільнення їх з військової служби.
Відповідно до пункту 2.9 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 № 333, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.06.2014 за № 611/25388 (далі - Інструкція № 333) виключення зі списків особового складу військової частини проводиться наказом по стройовій частині в такі строки: зокрема офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, яким при звільненні з військової служби надано відпустку, - з дня, наступного за днем закінчення відпустки.
Зі змісту пункту 242 Положення № 1153/2008 випливає, що військовослужбовець підлягає виключенню зі списків особового складу військової частини за наявності наступних умов: 1) надходження письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовця; 2) здавання військовослужбовцем посади; 3) проведення з військовослужбовцем усіх необхідних розрахунків, крім випадку наявності його згоди на виключення зі списків особового складу військової частини.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, проведення з позивачем усіх необхідних розрахунків відбулось 14.09.2017 року
Таким чином, беручи до уваги вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, з позивачем, не було проведено необхідних розрахунків на момент винесення наказу від 29.08.2017 року № 149.
Отже, колегія суддів вважає, що у відповідності до пункту 242 Положення № 1153/2008 наказ начальника Північного територіального юридичного управління (по стройовій частині) від 29.08.2017 № 149 про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Північного територіального юридичного управління та зняття зі всіх видів забезпечення з 29.08.2017, без проведення усіх необхідних розрахунків на день виключення, є протиправним, необґрунтованим та в цій частині підлягає скасуванню.
Щодо зобов`язання начальника Північного територіального юридичного управління (по стройовій частині) видати наказ (по стройовій частині) про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Північного територіального юридичного управління з 14.09.2017, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1-2 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в      Конституції України      та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з приписів  статті 2 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Відповідно до пункту 2 типового Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Контракт), Міністерство оборони України зобов`язується відповідно до законодавства забезпечити належні умови для проходження військової служби громадянином України: додержання його особистих прав і свобод та прав членів його сім`ї, включаючи надання пільг, гарантій і компенсацій, установлених законами та іншими нормативно-правовими актами України.
Вищенаведені обставини свідчать про невиконання відповідачем вищевказаних умов Контракту (п. 2).
Отже, оскільки наказ начальника Північного територіального юридичного управління (по стройовій частині) від 29.08.2017 № 149 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Північного територіального юридичного управління, без проведення усіх необхідних розрахунків на день виключення судом визнано протиправним і необґрунтованим, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача видати наказ по стройовій частині про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Північного територіального юридичного управління з 14.09.2017.
При цьому, інші доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020  року – скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Північного територіального юридичного управління (по стройовій частині) від 29 серпня 2017 року №149 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Північного територіального юридичного управління.
Зобов`язати начальника Північного територіального юридичного управління видати наказ (по стройовій частині) про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Північного територіального юридичного управління з 14 вересня 2017 року. 
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      В.О. Аліменко 

Судді                                                                                          А.Ю. Кучма 

 Л.В. Бєлова

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2020 року.