РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року
м. Рівне

Справа № 563/514/17
Провадження № 22-ц/4815/1074/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого Ковальчук Н. М.        
суддів: Гордійчук С. О., Боймиструка С. В., 
секретар судового засідання – Ковальчук Л. В.,

учасники справи:
заявник, боржник – ОСОБА_1 ,
боржник – ОСОБА_2 ,
стягувач – ОСОБА_3 ,
заінтересована особа – Корецький районний відділ державної виконавчої служби
Головного територіального управління юстиції у Рівненській області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 04 серпня 2020 року у складі судді Кулика Є. В., постановлену в м. Корець Рівненської області, повний текст ухвали виготовлено 04 серпня 2020 року,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Свою заяву обгрунтовував тим, що постановою Рівненського апеляційного суду від 28 березня 2019 року в цивільній справі №563/514/17 щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності зобов`язано його та  ОСОБА_2  замурувати дверні прорізи між приміщеннями 1-2 та 1-3, приміщеннями 1-3 та 1-4; розширити віконний проріз у приміщенні 1-3 до нормативного; замурувати віконний проріз в приміщення 1-3; об`єднати кухню 1-9 з житловою кімнатою 1-3 шляхом влаштування арки на місці дверного прорізу з перетворенням кухні в кухню-нішу; здійснити прибудову з метою влаштування в ній вхідного тамбура та санвузла; зовнішні вхідні двері влаштувати подвійні; влаштувати вхідні сходи; влаштувати індивідуальне інженерне забезпечення квартири, і на виконання цієї постанови 15 липня 2019 року видано виконавчий лист Корецьким районним судом Рівненської області. Вважає, що видача виконавчого листа не відповідає постанові Рівненського апеляційного суду, є необґрунтованою та такою, що суперечить нормам чинного законодавства. Згідно абзацу 7 резолютивної частини постанови – роботи з переобладнання будинку проводити за погодженням з відповідними органами/службами. Однак судом не встановлено строку проведення будівельних робіт та вироблення документації із її погодженням з відповідними органами/службами, і саме тому звернення  ОСОБА_3  із заявою про видачу виконавчого листа в липні 2019 року та видача самого виконавчого листа суперечить положенням постанови Рівненського апеляційного суду по справі. Станом на липень 2019 року здійснювати будівельні роботи було неможливо, оскільки не було вироблено документації із дозволами на їх проведення від відповідних служб. Просив судвизнати виконавчий лист по справі №563/514/17 щодо виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 28 березня 2019 року в цивільній справі №563/514/17 щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності таким, що не підлягає виконанню. 
Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 04 серпня 2020 року у задовленні заяви відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції вмотивована положеннями ст. 432 ЦПК України, яка передбачає право суду визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, та обґрунтована відсутністю будь-яких доказів на підтвердження того, що оспорюваний виконавчий лист був виданий помилково, або що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин, на підставі яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Судом також враховано, що заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зводиться до того, що заявник, по суті, не погоджується із самим рішенням Рівнеснького апеляційного суду, що не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а може слугувати лише обґрунтуванням для касаційної скарги на це судове рішення.
Вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права та з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечує висновок місцевого суду про відсутність порушень матеріального та процесуального права при видачі виконавчого листа від 15 липня 2019 року по справі 563/514/17. Пояснює, що 28 березня 2019 року Рівненським апеляційним судом ухвалено постанову, якою зобов`язано його та ОСОБА_2 , здійснити ряд дій з переобладнання. 15 липня 2019 року Корецьким районним судом на виконання цієї постанови видано виконавчий лист, стягувачем за яким є ОСОБА_3 , а боржником – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Доводить, що видача виконавчого листа не відповідає зазначеній постанові Рівненського апеляційного суду, є необґрунтованою і суперечить нормам чинного законодавства, зокрема, з огляду на те, що у постанові суду апеляційної інстанції не встановлено строку проведення будівельних робіт та вироблення документації із її погодженням у органах і службах, а тому звернення ОСОБА_3 із заявою про видачу виконавчого листа в липні 2019 року є передчасним. Вважає, що для виконання постанови суду і норм чинного законодавства він повинен спочатку виробити документи для здійснення будівельних робіт із погоженнями відповідних служб.Додає, що станом на час видачі Корецьким районним судом виконавчого листа він не міг здійснювати будівельні роботи, так як не було вироблено документації з дозволами. Пояснює, що у жовтні 2019 року звернувся до Корецької міської ради із заявою про зміну та присвоєння поштової адреси і рішенням Корецької міської ради № 123 від 16.10.2019 року належній ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частині житлового будинку в АДРЕСА_1 присвоєно адресу: АДРЕСА_1 , та зобов`язано провести перереєстрацію речових прав на належне нерухоме майно, у зв`язку з чим він звернувся до Корецького БТІ про таку перереєстрацію. Акцентує увагу на тому, що лише після реєстрації права власності на нього та ОСОБА_2 вони зможуть виробляти дозвільну документацію про початок будівельних робіт, їх затвердження та проведення самих робіт. Пояснює, що 02 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Позняком В. О. складено акт державного виконавця, згідно якого встановлено, що ОСОБА_4 здійснила будівельні роботи, зокрема, переобладнання вхідних дверей, оскільки попередній стан речей заважав її господарській діяльності, а також від`єднала газопостачання та електрозабезпечення. Таким чином, ОСОБА_3 сама вчинила будівельні роботи, які передбачені постановою суду. Звертає увагу, що ним вчинялися певні дії для здійснення будівельних робіт, однак через неприязні стосунки з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникали конфлікти при початку робіт. Вважає, що ОСОБА_3 безпідставно визнана стягувачем у виконавчому провадженні, оскільки дії, які суд зобов`язав вчинити його та ОСОБА_2 , вчиняються не на користь ОСОБА_3 .. З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та визнати виконавчий лист Корецького районного суду Рівненської області від 15 липня 2019 року по справі №563/514/17 таким, що не підлягає виконанню.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано.
Дослідивши матеріали та обставини справи  на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що до суду із заявою про визнання виконавчого листа по справі №563/514/17 щодо виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 28 березня 2019 року в цивільній справі №563/514/17 щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності таким, що не підлягає виконанню, звернувся ОСОБА_1 .
Частиною 1 ст.432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч.2 ст.432 ЦПК України).
Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року, містить роз`яснення, що наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Під іншими причинами, за роз`ясненнями згаданого узагальнення, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.
Жодних доказів, обумовлених ст. 432 ЦПК України, які б слугували підставою для визнання оспорюваного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заявником не надано.
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги фактично дублють мотивацію заяви ОСОБА_1 , і вони вже були предметом дослідження суду першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував.
У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.
Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція), право доступу до суду, що гарантується статтею 6§1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Суд зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується статтею 6§1 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обов`язкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок.
Виходячи з того, що заявником не наведено підстав та не надано доказів про те, що виконавчий лист був виданий помилково або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин, на підставі яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, він підлягає виконанню в обов`язковому порядку, як це передбачено положеннями ст. 18 ЦПК України та 129-1 Конституції України.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим ухвала суду підлягає залишенню без змін як постановленя з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 04 серпня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Повний текст постанови складено 07 жовтня 2020 року.
Головуючий                                                Ковальчук Н. М.

Судді:                                                        Гордійчук С. О.
                                       
                               Боймиструк С. В.