СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2020 р.                                                           Справа № 917/2085/19  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Тарасова І.В. , суддя  Шевель О.В. 
за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вх.№1629 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Киричук О.А., у справі №917/2085/19 
за позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", м. Полтава
до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Полтава
про визнання недійсним рішення
ВСТАНОВИЛА:
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі №917/2085/19 позовні задоволені частково, визнано недійсним та скасовано рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №66/39-р/к по справі №66-2-50/4-19 від 31.10.2019 року про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу в частині, де:
- визнано дії комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи - 03361661) щодо стягнення коштів із споживачів послуги з централізованого постачання холодної води при прийняти на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50, частини першої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку постачання холодної води в межах території м. Полтава, м. Карлівка, смт. Опішня, смт. Машівка, смт. Шишаки, с. Стасі Диканського р-ну, де розташовані діючі мережі цього підприємства, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (п.2).
- відповідно до частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи - 03361661) штраф у розмірі у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень (п.3);
- комунальному підприємству Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи - 03361661) припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, та здійснити перерахунки споживачам, з яких стягувалась плата за прийняття на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води у період 2016-2018 років, січня- жовтня 2019 р. (п.4).
В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат пропорційно задоволеним вимогам. 
Вказане рішення в задоволеній частині мотивовано тим, що відповідачем спірне рішення прийнято в порушення норм чинного законодавства, адже ним невірно застосовані норми щодо складової тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що діяли в період 2016-2018 років, січня-вересня 2019 та станом на жовтень 2019 року.
Відповідач з вказаним рішенням в задоволеній частині не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 року у справі №917/2085/19 про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №66/39-р/к по справі №66-2-50/4-19 від 31.10.2019 року "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині, де:
- визнано дії комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи - 03361661) щодо стягнення коштів із споживачів послуги з централізованого постачання холодної води при прийняти на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50, частини першої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку постачання холодної води в межах території м. Полтава, м. Карлівка, смт. Опішня, смт. Машівка, смт. Шишаки, с. Стасі Диканського р-ну, де розташовані діючі мережі цього підприємства, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (пункт 2).
- відповідно до частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи -03361661) штраф у розмірі у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень (пункт 3);
- комунальному підприємству Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи - 03361661) припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, та здійснити перерахунки споживачам, з яких стягувалась плата за прийняття на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води у період 2016-2018 років, січня - жовтня 2019 р. (пункт 4)
та ухвалити нове рішення, яким рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №66/39-р/к по справі №66-2-50/4-19 від 31.10.2019 року "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині, де:
- визнано дії комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи - 03361661) щодо стягнення коштів із споживачів послуги з централізованого постачання холодної води при прийняти на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50, частини першої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку постачання холодної води в межах території м. Полтава, м. Карлівка, смт. Опішня, смт. Машівка, смт. Шишаки, с. Стасі Диканського р-ну, де розташовані діючі мережі цього підприємства, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (пункт 2);
- відповідно до частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи -03361661) штраф у розмірі у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень (пункт 3);
- комунальному підприємству Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи - 03361661) припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, та здійснити перерахунки споживачам, з яких стягувалась плата за прийняття на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води у період 2016-2018 років, січня - жовтня 2019 р. (пункт 4)
залишити без змін, а позовні вимоги комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" в частині скасування пунктів 2, 3, 4 рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №66/39-р/к по справі №66-2-50/4-19 від 31.10.2019 року "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" - без задоволення.
В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що в матеріалах справи наявні докази на підтвердження вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку КП ПОР "Полтававодоканал" під час розгляду справи №66-2-50/4-19, а отже, господарським судом Полтавської області неправомірно застосовані норми статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2020 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Мартюхіна Н.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2020 (з урахуванням ухвали про внесення виправлень від 21.07.2020) відкрито апеляційне провадження, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 03.09.2020.
13.08.2020 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №7560), в якому він, посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги, законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення та відповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та доказам на їх підтвердження, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі №917/2085/19 - залишити без змін.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2020 у зв`язку з відпустками суддів Крестьянінова О.О. та Мартюхіної Н.О., для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Тарасова І.В., суддя Шевель О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 розгляд справи відкладено на 01.10.2020.
В судовому засіданні 01.10.2020 оголошено перерву до 15.10.2020.
Присутні в судовому засіданні 15.10.2020 представники сторін підтримали свої вимоги. Представник заявника апеляційної скарги наполягала на задоволенні апеляційної скарги, просила суд частково скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у даній справі та відмовити у задоволенні позову. Представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, зазначала про законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, просила суд залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у відповідності до статті 269 ГПК України, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.
Листом від 07.06.2018 №66/3-рк/к Полтавським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України Комунальному Підприємству «Полтававодоканал» надані рекомендації щодо усунення порушень стосовно припинення стягнення коштів за прийняття на абонентський облік засобів обліку холодної води із споживачів (населення) послуги з централізованого постачання холодної води, та щодо здійснення перерахунків споживачам послуги з централізованого постачання холодної води (населення), з яких стягувалась плата за прийняття на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води, що не передбачена чинним законодавством, за період з 1 січня 2016 по поточний період 2018р.
У зв`язку з недотриманням КП ПОР «Полтававодоканал» вказаних рекомендацій, розпорядженням від 11.01.2019 № 66/4-рп/к ПОТВ АМКУ розпочато розгляд справи за ознаками порушення КП ПОР «Полтававодоканал» законодавства про захист економічної конкуренції.
Під час розгляду справи, ПОТВ АМКУ, на підставі наданої КП ПОР «Полтававодоканал» інформації та пояснень, встановлено, що КП ПОР «Полтававодоканал» за результатами діяльності 2016-2018 років, січня-вересня 2019 року та станом на жовтень 2019 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринку централізованого постачання холодної води в територіальних (географічних) межах м. Полтава, м. Карлівка, смт. Опішня, смт. Машівка, смт. Шишаки, с. Стасі Диканського р-ну, де розташовані діючі мережі цього підприємства, як таке, що не має жодного конкурента на цьому ринку. Дії КП ПОР «Полтававодоканал» щодо стягнення коштів із споживачів послуги з централізованого постачання холодної води при прийнятті на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води кваліфіковано як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку централізованого постачання холодної води, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.
За результатами розгляду справи, рішенням адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №66/39-р/к від 31.10.2019 по справі №66-2-50/4-19 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу визнано, що комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи - 03361661), відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за підсумками діяльності протягом 2016-2018 років, січня-жовтня 2019 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринку централізованого постачання холодної води в територіальних (географічних) межах м. Полтава, м. Карлівка, смт. Опішня, смт. Машівка, смт. Шишаки, с. Стасі Диканського р-ну, де розташовані діючі мережі цього підприємства, як таке, що не має жодного конкурента на цьому ринку (п.1);
- визнано дії комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи - 03361661) щодо стягнення коштів із споживачів послуги з централізованого постачання холодної води при прийняти на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50, частини першої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку постачання холодної води в межах території м. Полтава, м. Карлівка, смт. Опішня, смт. Машівка, смт. Шишаки, с. Стасі Диканського р-ну, де розташовані діючі мережі цього підприємства, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (п.2).
- відповідно до частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи - 03361661) штраф у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень (п.3);
- комунальному підприємству Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи - 03361661) припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, та здійснити перерахунки споживачам, з яких стягувалась плата за прийняття на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води у період 2016-2018 років, січня- жовтня 2019 р. (п.4).
Приймаючи таке рішення, ПОТВ АМКУ встановлено, що протягом 2016-2018 років, січня - жовтня 2019 року для прийняття на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води споживачі послуги з централізованого водопостачання здійснювали оплату за проведення робіт, пов`язаних з взяттям на облік водомірного вузла, на підставі рахунку виконавця послуг (КП ПОР «Полтававодоканал»). 
ПОТВ АМКУ визнав, що вимога про сплату споживачами коштів при прийнятті на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50, частини першої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскільки за наявності у штаті контролерів водопровідного господарства, до обов`язків яких належить здійснення розпломбування/опломбування приладів обліку води, що, також, передбачено нормативними документами з питань персоналу водопровідно-каналізаційного господарства; за наявності фахівців служби обліку та реалізації облікова, що ведуть базу даних споживачів послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП ПОР «Полтававодоканал» та врахування витрат на оплату праці фахівців підприємства (в тому числі контролерів), залучених до процесу надання послуг з централізованого постачання холодної води у тарифах на надання послуги з централізованого постачання холодної води, КП ПОР «Полтававодоканал» штучно створило платну «послугу, пов`язану із взяттям на облік абонентів водопостачання» під час прийняття на абонентський облік квартирних засобів обліку води населення, що надавалась (огляд, пломбування) іншими фахівцями (техніком, слюсарем-сантехніком) та витрати на оплату праці яких, за даними КП ПОР «Полтававодоканал», не враховані у тарифах. 
При цьому, ПОТВ АМКУ дійшов висновку, що оплата за прийняття на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води входить до тарифу на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлювались комунальному підприємству Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» постановами НКРЕКП від 11.08.2016 №1414, від 02.11.2017 №1344, від 28.12.2017 №1576, від 13.11.2018 №1397, від 28.05.2019 №804.
Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним вказаного рішення АМКУ,КП ПОР «Полтававодоканал» зазначає, що рішення №66/39-р/к по справі №66-2-50/4-19 прийнято при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, які мають значення для справи і які визнано АМКУ встановленими. 
Зокрема, позивач зазначає, що він є природним монополістом з надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Згідно Закону України «Про природні монополії», діяльність підприємства підлягає державному регулюванню, предметом якого є тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.
Для затвердження тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення позивачем подаються до НКРЕКП економічно обґрунтовані розрахунки витрат, що виникають в процесі ліцензійної діяльності підприємства. 
Тобто для формування тарифу на водопостачання та водовідведення, позивачем до НКРЕП надаються, зокрема, розрахунки витрат на оплату праці персоналу (в тому числі контролерів), що безпосередньо здійснює збут послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення споживачам. Витрати ґрунтуються на фактичних даних щодо кількості споживачів, які мають вузли обліку води та споживачів, що проводять розрахунки згідно з затвердженими нормативами споживання.
Позивач зазначає, що тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що встановлені постановою НКРЕКП від 11.08.2016 р. №1414, відповідно до чинних на момент встановлення норм Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» і Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), затвердженого постановою НКРЕКП від 10.03.2016 р. №303, передбачали витрати позивача на періодичну метрологічну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб воду), що є власністю фізичних осіб. 
Тобто, як зазначає КП ПОР «Полтававодоканал», до складової даного тарифу на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) не закладено витрати пов`язані з обслуговуванням засобів обліку води, що тільки можуть з`явитись у споживачів, зокрема, щодо витрати на перевірку технічного стану встановленого засобу обліку та його первісного опломбування. 
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що виконання оператором зовнішніх мереж, виконавцем комунальної послуги з централізованого постачання холодної води своїх безпосередніх обов`язків з процедури реєстрації та періодичного огляду вузлів обліку для використання їх показань з метою їх комерційного або розподільного обліку є функцією контролю і у зв`язку з цим не може розглядатись як окрема господарська діяльність. Отже, під час формування тарифу позивач закладає до нього витрати на оплату праці фахівців підприємства (в тому числі контролерів), залучених до процесу надання послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які здійснюють свої повноваження відповідно посадових інструкцій розроблених відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників та Норм обслуговування та нормативів чисельності працівників, зайнятих на роботах з експлуатації мереж, очисних споруд, насосних станцій водопровідно-каналізаційних господарств та допоміжних об`єктів на них, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 06.06.1997 р. №39.
При цьому, посилаючись на наказ Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 №336, яким затверджено довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників, наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 14.06.1999 р. №144, яким затверджено Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників (зі змінами) Випуск 87 «Житлове та комунальне господарство населених пунктів та на лист НКРЕКП від 12.10.2018 р. №934/19.3/7-18 зазначає, що до складу виробничої собівартості послуг з централізованого постачання холодної води та/або водовідведення включаються, зокрема, прямі витрати на оплату праці (заробітна плата та інші виплати працівникам, безпосередньо залученим до технологічного процесу надання послуг) відповідно до Закону України «Про оплату праці»; в структурі тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлювались комунальному підприємству Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» постановами НКРЕКП від 11.08.2016 р.№1414, від 02.11.2017 р. №1344, від 28.12.2017 р. №1576, передбачені витрати на оплату праці фахівців підприємства (в тому числі контролерів), залучених до процесу надання послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).
Як зазначалось, 07.05.2020 Господарським судом Полтавської області прийнято оскаржуване судове рішення у даній справі.
Розглянувши вказане рішення на предмет правильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та надаючи оцінку аргументам місцевого господарського суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог. 
Згідно з ст. 42 Конституції України, держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція. Види і межі монополії визначаються законом.
У відповідності до частин третьої та п`ятої статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.
Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються Законом України "Про Антимонопольний комітет України", іншими актами законодавства (ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").
Так, Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці (ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").
Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції (ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").
У сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції (ч.1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").
За результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу (ч. 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції").
Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (ч. 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції").
До того ж відповідно до частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду.
Статтею 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що:
- суб`єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб`єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар`єрів для доступу на ринок інших суб`єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин (ч. 1);
- монопольним (домінуючим) вважається становище суб`єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції (ч. 2);
- монопольним (домінуючим) також може бути визнане становище суб`єкта господарювання, якщо його частка на ринку товару становить 35 або менше відсотків, але він не зазнає значної конкуренції, зокрема внаслідок порівняно невеликого розміру часток ринку, які належать конкурентам (ч. 3).
Позивач займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з водопостачання та водовідведення у визначених територіальних межах ринку.
Водночас зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.
За змістом ч. 2 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається:
1) встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку;
2) застосування різних цін чи різних інших умов до рівнозначних угод з суб`єктами господарювання, продавцями чи покупцями без об`єктивно виправданих на те причин;
3) обумовлення укладання угод прийняттям суб`єктом господарювання додаткових зобов`язань, які за своєю природою або згідно з торговими та іншими чесними звичаями у підприємницькій діяльності не стосуються предмета договору;
4) обмеження виробництва, ринків або технічного розвитку, що завдало чи може завдати шкоди іншим суб`єктам господарювання, покупцям, продавцям;
5) часткова або повна відмова від придбання або реалізації товару за відсутності альтернативних джерел реалізації чи придбання;
6) суттєве обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин;
7) створення перешкод доступу на ринок (виходу з ринку) чи усунення з ринку продавців, покупців, інших суб`єктів господарювання.
КП «Полтававодоканал» є підприємством що займає монопольне становище (природня монополія) на ринку з надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
КП «Полтававодоканал» надає послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та очищення стічних вод споживачам відповідно до вимог нормативно-правових актів та договорів, укладених зі споживачами. 
Відповідно до пункту 1.3. «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу №190 від 27.06.2008, виробник обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди та обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем.
Частиною 2 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції закону від 2004 року та станом на початок спірного періоду), розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Статтею 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції закону від 09.12.2017), ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 р. «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», затверджено «Порядок формування тарифів централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», яким передбачено механізм розрахунку економічно обґрунтованих тарифів та визначено перелік витрат, які можуть включаться до складу повної собівартості послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. 
Підпунктом 12 пункту 2 вказаного Порядку врегульовано, що структура тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення це складові економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних із провадженням у планованому періоді певного виду ліцензованої діяльності, які групуються за статтями, визначеними уповноваженими органами відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що затверджені Мінфіном, та складові планованого прибутку, на основі яких розраховуються та встановлюються тарифи, а також витрати на відшкодування втрат.
Цим Порядком також передбачено, що до складу тарифу на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення включаються витрати на обслуговування засобів вимірювальної техніки (огляд, опломбування/розпломбування, періодичну повірку та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), які є власністю ліцензіата та/або перебувають в його користуванні (крім вузлів комерційного та розподільного обліку води) і використовуються у технологічному процесі виробництва/надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом; вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.
Згідно п. 9 Порядку, формування тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення здійснюється ліцензіатами відповідно до річних планів господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних та галузевих нормативів витрат ресурсів, у тому числі галузевих технологічних нормативів використання питної води на підприємствах водопровідно-каналізаційного господарства з урахуванням основних особливостей технологічних процесів відповідного виробництва, техніко-економічних розрахунків, кошторисів з урахуванням ставок податків, зборів, обов`язкових платежів, цін на матеріальні ресурси та послуги у планованому періоді.
Річні плани господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення складаються окремо за видами такої діяльності (водопостачання, водовідведення) на підставі фактичних за останні п`ять років та прогнозованих обсягів централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення з урахуванням укладених із споживачами договорів та інших техніко-економічних факторів, зокрема:
зміни обсягів централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення в результаті економічного розвитку населеного пункту;
здійснення заходів щодо зменшення обсягу витрат на технологічні потреби у питній воді та її втрат у процесі виробництва і транспортування, оснащення приладами обліку використання водних ресурсів, виробництва та реалізації питної води, підвищення вимог щодо якості послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення;
удосконалення технологічних процесів підйому та/або подачі води, транспортування і очищення води і стічних вод у результаті автоматизації та механізації виробництва, заміни мереж і обладнання, застосування енергозберігаючих технологій;
підвищення рівня організації виробництва та поліпшення умов праці у зв`язку з удосконаленням операційно-виробничого планування, систем управління, поліпшенням матеріально-технічного забезпечення господарської діяльності та вимог щодо економії паливно-енергетичних ресурсів.
Згідно п.13 Порядку формування тарифів, планування витрат, що включаються до повної собівартості централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, здійснюється з урахуванням планованих витрат операційної діяльності та фінансових витрат, пов`язаних з діяльністю з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення. Плановані витрати групуються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, затверджених Мінфіном.
До планованих витрат операційної діяльності включаються:
планована виробнича собівартість централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення;
плановані адміністративні витрати, витрати на збут, інші витрати операційної діяльності, пов`язаної з централізованим водопостачанням та/або централізованим водовідведенням (п. 10 Порядку формування тарифів).
У пункті 14 Порядку формування тарифів, вказано, що планування витрат здійснюється із застосуванням нормативного методу на підставі державних і галузевих нормативів використання матеріальних та паливно-енергетичних ресурсів, норм оплати праці, нормативів витрат з управління та обслуговування виробництва з урахуванням фактичних показників попередніх періодів та прогнозу індексів цін виробників промислової продукції на планований період відповідно до пункту 9 цього Порядку.
Витрати, об`єктивне нормування яких неможливе, плануються з урахуванням економічно обґрунтованих витрат за попередні періоди, прогнозу індексів цін виробників промислової продукції та на підставі кошторисів.
Як вбачається з пояснень КП ПОР «Полтававодоканал» наданих відповідачу та суду апеляційної інстанції, з метою отримання послуги з прийняття на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води, споживачу необхідно звернутися до абонентського відділу КП ПОР «Полтававодоканал», отримати рахунок на оплату з виходу спеціаліста для проведення робіт, пов`язаних з взяттям на облік водомірного вузла. Після проведення оплати по рахунку, споживачем подається письмова заява, за формою, затвердженою наказом по підприємству, квитанція про сплату послуги з виходу спеціаліста та проводиться погодження дати виконання робіт з включення до графіку в реєстрі замовлень. Прийняття на абонентський облік квартирного засобу обліку холодної води споживача оформлюється актом про монтаж (опломбування) засобів вимірювальної техніки.
Як встановлено під час судового засідання суду апеляційної інстанції, вихід фахівця до споживача включає не тільки опломбування та розпломбування, а і перевірку правильності підключення засобів обліку води, а у разі самостійного їх встановлення - монтаж із застосуванням необхідних для цього матеріалів та інструментів. 
Обгрунтованих доводів на спростування даних пояснень щодо включення цієї роботи фахівців як складової тарифу представником відповідача не надано.
На вимогу ПОТВ АМКУ в рамках розгляду справи № 66-2-50/4-19,КП ПОР «Полтававодоканал» надавалась інформація щодо затверджених наказами підприємства калькуляції вартості послуг, пов`язаних із взяттям на облік водомірних вузлів споживачів, до якої підприємством віднесено: оплату праці, нарахування на оплату праці (ЄСВ), матеріали, проїзд громадським транспортом , накладні витрати, ПДВ. 
Розміри вартості виходу спеціаліста до абонента по заяві (для фізичних осіб), пов`язаних із взяттям на облік водомірного вузла, затверджувались КП ПОР «Полтававодоканал» наказами: «Щодо застосування скоригованих калькуляцій вартості робіт» №50 від 28.08.2015р; «Щодо затвердження калькуляцій вартості робіт і послуг, пов`язаних з іншою діяльністю служби обліку та реалізації» від 29.09.2017 №71; «Про внесення змін до наказу 71 від 29.09.2017 р. щодо вартості робіт і послуг, пов`язаних з іншою діяльністю служби обліку та реалізації» від 27.12.2017 №92.
Згідно наданих позивачем до позовної заяви постанов НКРЕКП №1414 від 11.08.2016 р., №1344 від 02.11.2017 р., №1576 від 28.12.2017 р. та додатків до них, які містять структуру тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) КП "Полтававодоканал", тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), встановлені постановою НКРЕКП від 11.08.2016 р. №1414, відповідно до чинних на момент встановлення норм Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" і Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), затвердженого постановою НКРЕКП від 10.03.2016 р. №303, передбачали витрати лише на періодичну метрологічну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб воду), що є власністю фізичних осіб. 
Таким чином, наведені обставини свідчать, що протягом 2016 - 2017 років до складової тарифу на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) КП ПОР «Полтававодоканал» не закладено витрати пов`язані з обслуговуванням засобів обліку води, що прогнозовано можуть з`явитись у споживачів. 
Як зазначав представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, для спрогнозування кількості споживачів, у яких може з`явитись намір у наступному періоді встановити прилад обліку води, для внесення відповідних витрат до тарифу відсутні будь які обгрунтовані підстави, оскільки вказані показники спрогнозованим шляхом вирахувати неможливо.
02.08.2017 набрав чинності Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».
Підпунктом 10 статті 1 цього закону передбачено, що обслуговування вузлів обліку це огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку.
Відповідно до статті 6 цього закону, обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону з урахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність". Оператори зовнішніх інженерних мереж зобов`язані формувати і підтримувати в наявності обмінний фонд вузлів комерційного обліку. 
Витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку.
Відповідно до п. 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», НКРЕКП та органи місцевого самоврядування протягом трьох місяців з дня опублікування цього Закону повинні забезпечити перегляд порядків формування тарифів на послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання для суб`єктів природних монополій та суб`єктів, що провадять діяльність на суміжних ринках, зокрема в частині виключення із структури тарифів витрат на встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного та розподільного обліку теплової енергії та води. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу на роз`яснення Міністерства розвитку громад та територій України від 04.02.2019 «Щодо здійснення та оплати робіт, пов`язаних з обслуговуванням вузлів обліку води та теплової енергії», складених за результатами аналізу порушених питань, з якими зверталися громадяни, а також підприємства галузі до Міністерства у 2018 році.
Надаючи вказані роз`яснення, Міністерство зазначає, що встановивши вимогу щодо виключення із тарифів відповідних витрат з періодичної повірки вузлів обліку, частиною першою статті 6 Закону передбачено, що витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку.
У разі якщо виконавець комунальної послуги не є оператором відповідних зовнішніх інженерних мереж, він зобов`язаний перераховувати сплачені споживачами та власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання, внески на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку оператору зовнішніх інженерних мереж відповідно до договору.
Загальний обсяг коштів за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку розраховується операторами зовнішніх інженерних мереж. Розміри внесків для споживачів комунальних послуг та власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання, встановлюються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад  для споживачів комунальних послуг відповідної територіальної громади.
Так, оператори зовнішніх інженерних мереж під час визначення розміру внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку та їх розподілу між споживачами, а також виконавчі органи сільських, селищних, міських рад під час встановлення відповідних внесків застосовують прийняту на виконання вимог Закону Методику визначення розміру внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку та їх розподілу між споживачами комунальних послуг та власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання, затверджену наказом Мінрегіону від 05.06.2018 № 129 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 754/32206.
Разом з тим Міністерство звертає увагу, що частиною другою статті 6 Закону визначено, що обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.
Постановою НКРЕКП від 02.11.2017 №1344 із структури тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) виключено витрати на встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного та розподільного обліку води, які є власністю споживачів.
Отже, з набранням чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» НКРЕКП встановлювались тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) без урахування витрат, пов`язаних з обслуговуванням вузлів обліку холодної води, які є власністю споживачів. 
Таким чином, при встановленні КП ПОР «Полтававодоканал» тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) постановами НКРЕКП від 02.11.2017 р. №1344, від 28.12.2017 р. №1576, від 13.11.2018 №1397, №804 від 28.05.2019 витрати на оплату праці працівників підприємства, пов`язаної із встановлення та обслуговуванням вузлів обліку холодної води, які є власністю споживачів, не враховувались.
Наведеним спростовуються доводи відповідача, про те, що виконання оператором зовнішніх мереж, виконавцем комунальної послуги з централізованого постачання холодної води своїх безпосередніх обов`язків з процедури реєстрації та періодичного огляду вузлів обліку для використання їх показань з метою їх комерційного або розподільного обліку є функцією контролю і у зв`язку з цим не може розглядатись як окрема господарська діяльність, а тому під час формування тарифу позивач закладає до нього витрати на оплату праці фахівців підприємства (в тому числі контролерів), залучених до процесу надання послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).
Колегія суддів, зазначає, що із пояснень представника позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та із матеріалів справи вбачається, що послуга - прийняття та абонентський облік вузлів обліку води, складається з обстеження уповноваженою особоюКП ПОР «Полтававодоканал» водопровідних мереж та водомірного вузла, належних споживачу, перевірки відповідності встановленого засобу обліку технічній документації, опломбування водомірного вузла. Вказана послуга здійснюється на місці встановлення вузла обліку, тобто у приміщенні споживача, а тому також включає і витрати на проїзд техніка, слюсаря тощо.
Тобто, послуга з обслуговування вузла обліку починається з проведення заходів виконавцем комунальної послуги з прийняття вузла обліку на абонентський облік.
Разом з тим, виходячи із встановлених обставин даної справи, позивачем встановлено оплату вартості саме за вихід спеціаліста до абонента по заяві (для фізичних осіб), пов`язаного із взяттям на облік водомірного вузла задля обстеження водопровідних мереж та водомірного вузла, перевірки відповідності його технічній документації, опломбування водомірного вузла, що є однією із складових надання послуги щодо прийняття вузла обліку на абонентський облік.
Тож, твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що і позивачем і судом першої інстанції здійснено подміну понять: «прийняття на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води» та «обслуговування внутрішньобудинкових мереж» спростовуються вищенаведеним, адже як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції розглянуто дії позивача щодо надання послуги із прийняття на облік квартирних засобів обліку холодної води в розрізі оскаржуваного КП ПОР «Полтававодоканал» рішення АМКУ.
Дослідивши наявні в матеріалах справи документальні докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем доведено наявність встановлених законодавством умов для визнання недійсним рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.10.2019 № 66/39-р/к у справі № 66-2-50/4-19 в частині визнання дій КП "Полтававодоканал" щодо стягнення коштів із споживачів послуги з централізованого постачання холодної води при прийнятті на абонентський облік квартирних засобів обліку холодної води порушенням законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу та припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та здійснення відповідних перерахунків споживачам. 
Колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення №66/39-р/к відповідачем мала місце невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, а також не доведено обставини, які мають значення для справи і які відповідачем визнано встановленими, адже, органом АМКУ достеменно не досліджено структуру тарифу у спірному періоді КП «Полтававодоканал». Посилання відповідача на Довідники класифікацій професій та структуру оплати праці працівників КП «Полтававодоканал», які забезпечують роботи з огляду та перевірки технічного стану встановленого лічильника, відповідність його технічній документації та первісне опломбування, колегія суддів не приймає в якості належних доводів в обґрунтування своєї позиції, адже як встановлено під час розгляду даної судової справи витрати на проїзд, матеріали, ПДВ тощо, а також заходи щодо прийняття на абонентський облік приладу обліку води, зокрема, первісне опломбування, не входили до складу тарифів на водопостачання та водовідведення.
Отже, встановлені колегією суддів під час апеляційного провадження обставини дають підстави для висновку про законність і обгрунтованність оскаржуваного рішення суду, адже воно прийнято при повному дослідженні та з`ясуванні обставин справи, та доказів на їх підтвердження, при правильному застосуванні норм матеріального права, при відсутності порушень норм процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах даної справи та спростовуються доводами викладеними в мотивувальній частині даної постанови.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Статтею 74 ГПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи не призвели до задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскаржуваного судового акту, у зв`язку з чим рішення Господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у даній справі залишається колегією суддів без змін, як таке, що відповідає завданню господарського судочинства, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права та при повному з`ясуванню всіх обставин, що мають значення для вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Полтавського обласного територіального управління Антимонопольного комітету України залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 07.05.2020 у справі №917/2085/19 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286- 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено   19.10.2020 

Головуючий суддя                                                                    В.О. Фоміна

Суддя                                                                                           І.В. Тарасова  

Суддя                                                                                           О.В. Шевель