Ухвала 
                           
14 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 177/1469/17
провадження № 61-1254св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С.,           
 
учасники справи: 
позивач (відповідач за зустрічним позовом) - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» 
відповідачі: ОСОБА_1 (третя особа за зустрічним позовом), ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом), 
третя особа за зустрічним позовом -  ОСОБА_3 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_2 та Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від       19 листопада 2019 року в складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Макарова М. О.,
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі -        ПАТ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 липня 2007 року між банком та  ОСОБА_4 укладено   договір   про  надання  споживчого  кредиту                           № 11178256000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 11 194,00 доларів США, зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом, кінцевим строком повернення не пізніше 05 липня 2027 року. У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором ОСОБА_4 передав в іпотеку банку належний йому на праві власності  житловий  будинок  АДРЕСА_1 .   ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
 
Після його смерті за вказаним кредитним договором залишилася заборгованість у розмірі 8 105, 74 доларів США. Позивач посилається на те, що 04 липня 2017 року йому стало відомо, що за відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано право власності на предмет іпотеки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .
 
Враховуючи наведене, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить відповідачам.
 
У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до      ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним іпотечного договору. 
 
В обґрунтування заявлених вимог за зустрічним позовом, ОСОБА_2 зазначила, що її чоловік ОСОБА_4 уклав з банком договір споживчого кредиту, в забезпечення виконання якого уклав договір іпотеки, предметом якого стало майно, що набуте в період їх шлюбу, а отже є спільною сумісною власністю подружжя, а саме будинок АДРЕСА_1 . Про існування кредитного договору та договору іпотеки їй не було відомо, згоди щодо передачі спільного майна в іпотеку вона не надавала. Після смерті ОСОБА_4 , вона як поручитель чоловіка за іншим кредитним договором, та як спадкоємець, через декілька днів після смерті чоловіка, виконала свій обов`язок щодо повідомлення ПАТ «УкрСиббанк» про смерть ОСОБА_4 , надавши йому копію свідоцтва про смерть. 
 
При цьому, зазначає, що кожна із сторін іпотечного договору, а саме          ОСОБА_4 та ПАТ «УкрСиббанк», при укладенні іпотечного договору діяли недобросовісно, оскільки ОСОБА_4 не повідомив про факт перебування у шлюбі з ОСОБА_2 , та відповідно про те, що предмет іпотеки є їх спільною сумісною власністю, а ПАТ «УкрСиббанк» володіючи інформацію про   наявність   іншого   кредитного   договору  з  ОСОБА_4   від  23 листопада 2006 року, за яким ОСОБА_2 , як дружина ОСОБА_4 виступила поручителем, не звернув уваги на вказаний факт та допустив укладення іпотечного договору без її згоди. 
У зв`язку з наведеним, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просила суд визнати договір іпотеки від 06 липня 2007 року недійсним, як такий, що укладений відносно об`єкта спільної сумісної власності подружжя, без згоди дружини.
 
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від                  26 лютого 2019 року відмовлено в задоволені позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк», зустрічні позовні  вимоги  ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним іпотечний договір від 06 липня 2007 року № 11178256000-З, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Тищенко О. І.                06 липня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 7246. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відсутність письмової нотаріальної згоди ОСОБА_2 , як дружини ОСОБА_4 та співвласниці майна набутого подружжям у період шлюбу, а саме будинку АДРЕСА_1 , на укладення договору іпотеки вказаного будинку, є безумовною підставою для визнання такого договору іпотеки недійсним.  
 
При цьому, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції виходив із того, що оскільки договір іпотеки від 06 липня      2007 року визнається судом недійсним, то вимоги банку про звернення стягнення на іпотечне майно, що є предметом цього договору, не можуть бути задоволені. 
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого          2019 року скасовано. В задоволені позовних вимог АТ«УкрСиббанк» та     ОСОБА_2  відмовлено.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відсутність згоди ОСОБА_2 сама по собі не може бути підставою для визнання іпотечного договору, укладеного ОСОБА_4 без її згоди, недійсним, оскільки укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. 
 
Заявлені АТ «УкрСиббанк» позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду з позовом до спадкоємців.
 
У січні 2020 року АТ «УкрСиббанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада         2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та передати в цій частині справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
У лютому 2020 року ОСОБА_2   подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні вимог за зустрічним позовом про визнання договору іпотеки недійсним та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вказаних позовних вимог. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2020 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, за касаційною скаргою                          АТ «УкрСиббанк», витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У лютому 2020 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, за касаційною скаргою            ОСОБА_2 , витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року              № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Враховуючи, що касаційна скарга АТ «УкрСиббанк» подана у січні 2020 року, то її розгляд здійснюється Верховним Судом відповідно до норм ЦПК України, в редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.
 
При цьому, з урахуванням того, що касаційна скарга ОСОБА_2 подана у лютому 2020 року, то її розгляд здійснюється Верховим Судом відповідно до норм ЦПК України, в редакції, чинній після 08 лютого 2020 року.
 
Зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою                 статті 401 ЦПК України  (у редакції, чинній як до, так і після 08 лютого 2020 року), суд касаційної інстанції вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України (у редакції, чинній як до, так і після 08 лютого 2020 року) у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається.
 
Ураховуючи, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України (у редакції, чинній як до, так і після 08 лютого 2020 року), з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів. 
 
Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України (у редакції, чинній як до, так і після 08 лютого 2020 року) Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання недійсним іпотечного договору, за касаційними скаргами   ОСОБА_2 та Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року, призначити до судового розгляду.
 
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:	Є. В. Петров     А. А. Калараш     О. С. Ткачук