П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/78/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс М.Б.
Суддя-доповідач -  Франовська К.С.   
19 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Франовської К.С. 
суддів:  Боровицького О. А.  Совгири Д. І. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Антимонопольного комітету України, Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсація моральної шкоди, 
В С Т А Н О В И В :
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Антимонопольного комітету України, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 17.02.2020 року, просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Антимонопольного комітету України № 1404-ВК від 10.12.2019 року «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності голів територіальних відділень у 2019 року» в частині висновку щодо результатів службової діяльності голови Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 за 2019 рік та даний висновок;
- визнати протиправним та скасувати наказ Антимонопольного комітету України № 1414-ВК від 11.12.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 » зі змінами, внесеними наказом Антимонопольного комітету України № 1494-ВК від 27.12.2019 року «Про внесення змін до наказу від 11.12.2019 № 1414-ВК»;
- поновити його на попередній роботі з дня незаконного звільнення 27.12.2019 року;
- стягнути з Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день поновлення на попередній роботі;
- стягнути з Антимонопольного комітету України 140 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць;
- вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою від 11.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи.
Ухвалою від 11.02.2020 залучено до участі у справі у процесуальному статусі співвідповідача Вінницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України .

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову.
1. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вирішуючи спір та перевіряючи правомірність висновку відповідача щодо результатів оцінювання його службової діяльності, суд фактично здійснив оцінку службової діяльності в межах щорічного оцінювання, тим самим вийшов за межі повноважень.
Так, суд дійшов у рішенні висновку про те, що позивачем не було виконано поставлені завдання, між тим, відповідач у результатах та висновку за результатами оцінювання зазначив, що позивач завдання виконав. Відтак, суд не мав підстав для протилежного висновку про невиконання завдання, а повинен був лише перевірити, чи дійсно при виконанні завдань позивач залучав інших осіб та чи мало місце коригування поданих ним документів.
На припущеннях ґрунтуються висновки суду про те, що відповідач не враховував надані позивачем пропозиції  щодо ТОВ "Фуд Девелопмент" та КП "Вінницької міської ради "Комбінат комунальних підприємств", так як вони ніби надавались при виконанні попередніх завдань. Окрім того, суд не вказав, яка норма Закону забороняє позивачу вносити доопрацьовані пропозиції на виконання завдань в наступному році.
При цьому, суд оминув увагою перевірку обставин, з якими відповідач в результатах та висновку пов`язує негативне оцінювання позивача і його подальше звільнення. За їх змістом такими обставинами є те, що під час виконання завдань позивач залучав інших осіб і подані пропозиції потребували коригування.
Відповідач не зазначив у жодному документі оцінювання та не довів у суді, що завдання виконано несвоєчасно, результат повною мірою не можна використати в роботі чи робота проводилась неефективно, без дотримання правил етичної поведінки, а тому виконання позивачем завдань мало бути оцінено в 3 бали.

2. Крім того, суд належним чином не перевірив дотримання чинного законодавства України при здійсненні оцінювання, їх оскарження та процедури звільнення.
Так, за висновками суду, лише 18.01.2019 року позивачу визначено завдання на 2019 рік, що мало місце на наступний день після задоволення скарги позивача щодо результатів оцінювання за 2018 рік, проте жодним чином не мотивовано, якою нормою матеріального права відповідач мав право діяти у такий спосіб. На думку заявника, його ознайомлення із завданнями на 2019 рік суперечило чинному законодавству і обмежило його у строках виконання завдань.

3. Заявник також стверджує, що відповідач порушив його право на оскарження результатів оцінювання. Так, виставивши оцінку 27.11.2019 року та її обґрунтування в результатах виконання завдань, відповідач не надав їх під підпис позивачу, а надіслав поштовим відправленням, яке вручено 06.12.2019 р.

4. Заявник звертає увагу суду апеляційної інстанції на приписи частини 3, 5-7 статті 44 Закону № 889-VIII, якими визначено, що оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Суд у даній справі не врахував, що безпосередніми керівниками для позивача є перший заступник та заступник голови Антимонопольного комітету України. між тим, оцінювання результатів виконання завдань проведено керівником апарату ОСОБА_2 , який є керівником самостійного структурного підрозділу, одноособово, що суперечить Закону України "Про державну службу".

5. Поза увагою суду, зазначає скаржник, залишились вимоги норм прямої дії ст.58 Конституції України, при тому, що відповідач притягнув позивача до відповідальності за дії, вчинені ним до прийняття Закону №889-УШ і застосував до позивача Закон шляхом зворотної дії в часі.
Скаржник наголошує, що суд не надав належну оцінку тому, що порушення прав позивача є наслідком його переслідування за скасування судами застосованих відповідачем дисциплінарних стягнень та проведення незаконного оцінювання позивача за результатами 2018 року.
Диспозиція норми п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» до внесення у неї змін Законом від 19 вересня 2019 року № 117-IX була сформульована так: «підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем двох підряд негативних оцінок за результатами оцінювання службової діяльності».

В подальшому Законом України від 19 вересня 2019 року № 117-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» внесено зміни, зокрема, до статті 44 Закону. Цими змінами, серед іншого, виключено проведення повторного оцінювання результатів службової діяльності державного службовця у разі отримання ним негативної оцінки та змінено назву Типового порядку на Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців.

Зміни, що внесені Законом від 19 вересня 2019 року № 117-IX набрали чинності 25.09.2019, а тому цей закон не може бути поширеним на правовідносини, що виникли раніше.
Позивач вважає, що в даному випадку слід врахувати, що розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом, на що вказав Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 року у справі № 820/5348/17.
За таких обставин позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В поданому відзиві на апеляційну скаргу Антимонопольний комітет України вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників відповідачів, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановив суд, ОСОБА_1 обіймав посаду голови Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та як керівник територіального органу державної влади відносився до посади категорія "Б" державних службовців, що передбачено пунктом 2 частини другої статті 6 Закону України "Про державну службу".

18.01.2019 виконуючим обов`язки керівника апарату Антимонопольного комітету, за погодженням з Головою комітету, позивачу визначено завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який обіймає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2019 рік, які доведені до позивача надісланням поштовим зв`язком.
Завдання 1.
Виявлення та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції
Ключові показники результативності, ефективності та якості
Досягнуто економічний ефект від заходів з контролю за дотриманням законодавства про
захист економічної конкуренції на рівні 60 млн.грн.
Строк виконання - 1-Ш квартал 2019 року

Завдання 2.
Забезпечення роботи Тимчасових адміністративних колегій Комітету
Ключові показники
Надано пропозицій щодо проведення Тимчасової адміністративної колегії Комітету (не 
менше 2)
Строк виконання - 1-Ш квартал 2019 року

Завдання 3.
Адвокатування конкуренції, запобігання порушенням та сприяння розвитку 
добросовісної конкуренції
Ключові показники
Надано Голові Комітету проєктів з адвокатування конкуренції в межах проблематики
регіональних ринків (не менше 1)
Завершено чи в процесі практичного виконання (більше 50%) відповідний проєкт
згідно з Типовою формою проєкту з адвокатування конкуренції, розробленою Світовим
Банком спільно з Міжнародною мережею з конкуренції (не менше 1).
Строк виконання - до 30.10.2019 року.

Ознайомившись із завданнями та ключовими показниками результативності, позивач не висловлював своєї незгоди з ними, а також не посилався на їх некоректність.

30.10.2019 року Антимонопольним комітетом України був виданий наказ № 1238-ВК "Про визначення результатів виконання завдань головами територіальних відділень Комітету у 2019 році", яким затверджено графік проведення визначення результатів виконання завдань.
Згідно даному наказу головам територіальних відділень приписувалось надіслати до Управління персоналу Комітету Результати виконання завдань, заповнені в частині відомостей щодо себе та посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку виконання та письмовий звіт про виконання завдань та ключових показників у довільній формі - до 15 листопада 2019 року.
Проведення оціночних співбесід та заповнення результатів виконаних завдань керівником апарату заплановано з 18.11. по 06.12.2019 року.
Подання до Управління персоналу результатів, оформлених відповідно до вимог Типового порядку - до 11.12.2019 р.
14 листопада 2019 року ОСОБА_1 в рамках щорічного оцінювання, подав Звіт про виконання завдань та досягнення ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності.
25 листопада 2019 року керівник апарату Антимонопольного комітету у присутності начальника управління конкурентної та регіональної політики провів з позивачем оціночну співбесіду.
27 листопада 2019 року відповідачем були складені результати виконання  позивачем завдань на 2019 рік, за змістом яких:
- завдання №1  виконано частково і оцінено в 1 бал;
- завдання №2  виконано, але із залученням до виконання завдання інших осіб. Під час виконання роботи державний службовець потребував коригування проєктів. Оцінка-2 бали.
- завдання №3 виконано своєчасно. Оцінка - 4 бали.
В результаті, визначено середній бал 2,33, внаслідок чого, висновок щодо оцінки результатів оцінювання - негативна (середній бал від 0 до 2.49)

Обґрунтування оцінки - завдання виконано частково.

Результати виконання завдань надіслані позивачу поштовий зв`язком та вручені 06.12.2019 року.
08 грудня 2019 року позивач подав відповідачу скаргу відповідно до ст.11 Закону України "Про державну службу", в якій просив створити комісію для перевірки викладених у скарзі фактів порушення його прав, затвердити результати оцінювання за 2019 рік після закінчення роботи комісії.
10 грудня 2019 року відповідач видав наказ № 1404-ВК, яким  затвердив висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України у 2019 році, в тому числі і щодо позивача з оцінкою "негативна".

11 грудня 2019 року, у зв`язку з хворобою позивача, відповідач, керуючись п.3 ч.1, абзацом першим частини третьої, частиною п`ятою ст.87 Закону України "Про державну службу", частиною 3 ст.40 КЗпП України, видав наказ №1414-ВК "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким наказано звільнити останнього з посади голови Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у перший робочий день, наступний за днем закінчення його тимчасової непрацездатності.

Підставою звільнення зазначено наказ керівника апарату Комітету від 10.12.2019 року №1404-ВК "Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності голів територіальних відділень у 2019 році".

До даного наказу в його резолютивну частину відповідачем внесено зміни наказом №1494-ВК від 27 грудня 2019 року щодо дати звільнення ОСОБА_1 27 грудня 2019 року.
Вважаючи, що висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності, накази та звільнення є протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду. 

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу».

Підстави, порядок проведення щорічного оцінювання службової діяльності державного службовця категорії «Б», а також процедура оскарження його результатів, визначаються Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 889-VIII (далі - Закон № 889), постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців» від 23.08.2017 року № 640(далі - Типовий порядок № 640), Методичними рекомендаціями «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», затвердженими наказом Національного агентства України з питань державної служби від 27.11.2017 № 237 (далі - Методичні рекомендації № 237).

Статтею 44 Закону № 889 встановлено, що результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри, виявлення потреби у професійному навчанні.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3частини першої статті 87 цього Закону № 889 та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення) (Частина шоста статті 44 із змінами, внесеними згідно із Законом № 117-IX від 19.09.2019).

Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

За унормуванням пункту 3 Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців № 640 оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.

Пунктом 4 Типового порядку № 640 передбачено, що учасниками оцінювання є:
державний службовець;
безпосередній керівник державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В";
керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В";
суб`єкт призначення.

Державний службовець: бере участь у визначенні своїх завдань і ключових показників, а також у їх періодичному перегляді; ознайомлюється з визначеними завданнями і ключовими показниками; аналізує виконання визначених завдань і ключових показників;
ознайомлюється з пропозиціями щодо оцінювання результатів службової діяльності або результатами виконання завдань і з висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - висновок).

За змістом пункту 7 Типового порядку № 640 оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Приписи пункту 9 Типового порядку № 640 окреслюють: оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Згідно п. 5 Типового порядку державний службовець: бере участь у визначенні своїх завдань і ключових показників, а також у їх періодичному перегляді; ознайомлюється з визначеними завданнями і ключовими показниками; аналізує виконання визначених завдань і ключових показників; ознайомлюється з пропозиціями щодо оцінювання результатів службової діяльності або результатами виконання завдань і з висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - висновок).

Для визначення результатів виконання завдань суб`єктом призначення приймається наказ (розпорядження), в якому зазначається: список державних службовців; строк визначення результатів виконання завдань; доручення, необхідні для організаційного забезпечення проведення цього етапу оцінювання (у разі потреби). Строк визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорій Б і В, встановлюється з урахуванням того, що результати виконання завдань безпосередніх керівників визначаються після результатів виконання завдань підпорядкованих їм державних службовців.

Висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року (п.п. 15-16 Порядку).

Завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В, визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції (п. 33 Порядку).

Для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, оціночну співбесіду (п. 37 Порядку).

За змістом п. 39 Типового порядку оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії Б або В, про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період.

Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В, в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (п. 41 Порядку).

У відповідності до п.п. 47-49 Порядку у разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем.

У скарзі державним службовцем зазначаються зауваження до балів за виконання того чи іншого завдання та наводяться факти, які спростовують критерії, що відповідають згаданому балу.
Висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця.
Зазначений висновок не підлягає скасуванню, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання.

Додатком 4 до Типового порядку № 640 обумовлені критерії виставлення балів за результатами оцінювання.
Зокрема, оцінка у 2 бали виставляється у тому разі, якщо завдання виконане, але з порушенням строку виконання чи/або із залученням до виконання завдання допомоги інших (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку ініціативність, самостійність, недостатність знання нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо).

Оцінка у 3 бали виставляється в тому випадку, коли завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки.

У даній справі встановлено, що у Завданнях, ключових показниках результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» ОСОБА_1 було визначено 3 завдання (а.с. 12, т.1).
Зокрема, завдання № 1 – виявлення та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, завдання № 2 – забезпечення роботи Тимчасових адміністративних колегій Комітету (далі - ТАК) та завдання № 3 – адвокатування конкуренції, запобігання порушенням та сприяння розвитку добросовісної конкуренції.

Результат виконання завдання № 1 оцінено в « 1» бал, результат виконання завдання № 2 оцінено в « 2» бали, а виконання завдання № 3 – у 4 бали (а.с. 22-23, т. 1).

У результаті позивачу визначено середній бал за виконані завдання 2,33 ((1+2+4)/3=2,33), що відповідає негативному результату оцінювання (а.с. 23 зворот, т. 1).

Позивач правомірність оцінок виконання завдань № 1 та № 3 не ставить під сумнів, однак не погоджується із кількістю балів виставлених за виконання ним завдання під № 2, вважаючи, що відповідач повинен був оцінити його у 3 бали.

Надаючи правову оцінку висновку   щодо оцінювання результатів службової діяльності позивача, який обіймав посаду державної служби категорії "Б" або "В" у 2019 році, колегія суддів приходить до висновку про наявність у вказаному документі належного мотивування та обґрунтування виставлення балів, що свідчить про об`єктивність оцінювання службової діяльності позивача.

В основу критеріїв оцінки результатів виконання завдань покладено чіткі очікувані (на початку року) показники досягнення результатів роботи відповідно до стратегічних цілей державної установи та працівника. При аналізі результативності праці враховано реальне навантаження на працівника, фактори, які впливають на виконання покладених на службовця функцій, компетентність та виконавська дисципліна, а також відповідальність за управління людськими ресурсами, аналітичні навички, тощо. Такий висновок слідує із змісту обґрунтувань оцінювання.
Суб`єкт, оцінювання, конкретизував підстави для застосування тієї чи іншої оцінки, навів смислові значення, на обґрунтування свого рішення (які саме завдання не виконано, в чому полягало невиконання, неналежне виконання, неповне виконання, неякісне виконання, в чому вони проявилися).

Відтак, суб`єкт оцінювання дійшов правомірного висновку, що службова діяльність позивача недостатньо результативна, значна частка очікувань та вимог не задовольняється, не всі важливі цілі досягнуті; результати є, але незначні.

Суд не може втручатися у дискреційні повноваження відповідача в частині надання оцінки виставлених суб`єктом оцінювання балів, та перебирати на себе дискреційні повноваження суб`єкта оцінювання щодо застосування критеріїв виставлення балів та обґрунтування виставленої оцінки, оскільки судом надається виключно юридична оцінка відповідності проведеної процедури оцінювання та її результатів вимогам Типового Порядку №640.
Доводи скаржника про те, що до спірних правовідносин має застосовуватися редакція ст. 44 Закону України «Про державну службу» від 19.12.2018, судом відхиляються з наступних підстав.
Частиною шостою ст. 44 Закону України «Про державну службу» в редакції від 19.12.2018, передбачено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки не раніше ніж через три місяці проводиться повторне оцінювання результатів його службової діяльності. У разі отримання державним службовцем двох підряд негативних оцінок за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону (частина 10 ст. 44 Закону в редакції від 19.12.2018).

Законом України № 117-ІХ від 19.09.2019 «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади», який набув чинності 25.09.2019, частина шоста ст. 44 Закону України «Про державну службу» була викладена в такій редакції: «у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення)».
Таким чином було скасовано повторне оцінювання результатів службової діяльності державних службовців після отримання першої негативної оцінки.

Тобто, на день проведення щорічної оцінки та затвердження висновку позивача набрали чинності зміни, що були внесені до ст. 44 Закону України «Про державну службу» щодо можливих наслідків при отриманні негативної оцінки.
Так, згідно п. 43 Типового порядку в редакції до виникнення спірних правовідносин у разі отримання державним службовцем негативної оцінки проводилось повторне оцінювання відповідно до цього Типового порядку. Затвердження висновку щодо повторного оцінювання здійснювалось за формою згідно з додатком 5 не раніше ніж через три місяці та не пізніше ніж через п`ять місяців після затвердження висновку, що містить негативну оцінку.

Суд звертає увагу на те, що Законом України «Про державну службу» в редакції Закону № 117-ІХ від 19.09.2019 «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» визначено Кабінету Міністрів України двомісячний строк з дня набрання чинності Законом щодо приведення своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

На момент прийняття результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», Типовий порядок ще не був приведений у відповідність із зміненою редакцією Закону України «Про державну службу», оскільки не закінчився встановлений строк.

У Рішенні Конституційного Суду України (Перший сенат) від 28 січня 2016 року № 955-VIII зі змінами від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 2, 3 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури", 
Конституційний Суд зазначив, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування.
Таким чином, Закон спрямований на регулювання тих правовідносин, які виникнуть після набрання ним чинності, а трудові правовідносини, що виникли раніше, повинні бути приведені у відповідність із новим юридичним регулюванням.

Принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): "закон пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori) – "закон спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali) – "закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Відтак, доводи позивача щодо неправильного застосування судом принципу дії закону у часті, є безпідставними.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, в апеляційній скарзі не зазначено.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження позивача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим апеляційна  скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. 

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  08 грудня 2020 року.

Головуючий	 	 	Франовська К.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Совгира Д. І.