ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/5755/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року (суддя Маковська О.В.) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1   
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, –

в с т а н о в и в :
                    
ОСОБА_1 у травні 2020 року звернулася до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України  щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII на підставі рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, починаючи з 20.02.2020. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у лютому 2020 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 1.
Листом від 28.02.2020 за вих. № 2105/03.05-17 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь, в якій зазначено, що зарахувати трудовий стаж та пільговий стаж за Списком № 1 по даним персоніфікованого обліку з 01.01.2004 не має можливості, так як у документах вказано інше по-батькові особи. Відділ з питань призначення пенсії управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовляє в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з причин відсутності необхідного віку для призначення пенсії.
Позивачем було надано УПФУ додаткові документи з метою вирішення питання щодо призначення пенсії відповідно до поданої заяви, за результатами розгляду яких листом від 15.05.2020 за вих. № 0400-0305-8/28780 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено повідомлення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не досягла необхідного віку (48 років) відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Вважаючи протиправними такі дії відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не враховано рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-Р/2020.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за  списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, – після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 48 років – з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року.
На думку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання має право на пільгову пенсію після досягнення пенсійного віку, а саме 48 років, відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 визнано такою, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційною),  зокрема, статтю 13  Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII.
Стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, визнана неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Застосуванню підлягає стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII  для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, – за  списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки – після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки – після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах».
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Конституційним Судом України було визнано неконституційним редакцію статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пункт «а» частини 1 якої бу викладений у такій редакції: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, – за  списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць – після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Приписи пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі яких відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії, є аналогічними за змістом нормі Закону України «Про пенсійне забезпечення» (пункт «а» частини 1 статті 13), яка визнана такою, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційною).
Відповідно до частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що при вирішенні даної справи норми пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не підлягають застосуванню, адже остання суперечить принципам правової визначеності та положенням Конституції України з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020. 
Разом з тим суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України.
З огляду на зазначені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, адже органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями щодо надання оцінки Законам України. 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що підставою для відмови у призначенні пенсії було виключно посилання відповідачем на приписи статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому, з урахуванням висновків суду, викладених у цій постанови, належним способом поновлення порушеного права позивача є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Судом першої інстанції при вирішенні спору неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до ухвалення невірного судового рішення, яке підлягає скасуванню.

                              Керуючись ст.ст. 243, 317, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року в адміністративній справі № 160/5755/20 скасувати. 
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, починаючи з 20.02.2020.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.
Постанова суду набирає законної сили з 05 листопада 2020 року та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Повна постанова складена 05 листопада 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров