ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/9091/19	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С. 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу	 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 	
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 21.11.2019р. у справі №160/9091/19	
за  позовом:	Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 	
до: про:	Головного управління ДПС у Дніпропетровській області   визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії   	

ВСТАНОВИВ:

           18.09.2019р. Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до  Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області  про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 4-11/.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2019р.  за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі  №160/9091/19   та справу призначено до судового розгляду / а.с. 2 /
Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що він зареєстрований як фізична особа - підприємець 22.03.1996р., з 01.01.2012р. він мав статус платника єдиного податку, а з 01.01.2016р. він є платником єдиного податку 3 групи, відповідачем  проведено перевірку з питань дотримання ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства в ході якої було встановлено, що позивач протягом  перевіряємого періоду неодноразово здійснював  операції з продажу власного нерухомого майна, які  підпадають під зайняття підприємницькою діяльністю за видом діяльності 68.10. «Купівля та продаж власного нерухомого майна», але такий вид діяльності не внесений ним до переліку здійснюваних ним видів господарської діяльності, що було відображено, серед іншого  у акті перевірки  № 12709/04-36-13-04/ НОМЕР_1 від 14.04.2019р., на підставі якого, у зв`язку з не внесенням до переліку видів діяльності платником податків ОСОБА_1 виду діяльності 68.10 - «Купівля та продаж власного нерухомого майна», що є на думку податкового органу порушенням вимог абз.7 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідачем прийнято рішення про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку № 2727/04-36-51-50/06 від 07.06.2019р. Позивач вважає таке рішення відповідача необґрунтованим та безпідставним оскільки у ході перевірки ним зроблено помилковий висновок щодо здійснення діяльності з купівлі та продажу власного нерухомого майна з огляду на те, що нерухоме майно, яке відчужувалось протягом перевіряємого періоду про яке іде мова у акті перевірки належало фізичній особі ОСОБА_1 і це свідчить про отримання ОСОБА_1 доходів, які не пов`язані із підприємницькою діяльністю, при цьому саме такий висновок зроблено судом під час розгляду справи №160/4129/19 та зазначено у постанові від 18.07.2019р.. Також позивач зазначав, що оскаржуване ним рішення відповідача прийнято та підписано не уповноваженою особою. З огляду на наведене просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 2727/04-36-51-50/06 від 07.06.2019р. про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку, та зобов`язати відповідача вчинити дії щодо поновлення реєстрації позивача,  як платника єдиного податку третьої групи, в реєстрі платників єдиного податку з дати анулювання реєстрації платника єдиного податку. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2019р. у справі №160/9091/19   адміністративний позов задоволено, визнано  протиправним та скасовано  рішення Головного управління ДФС  у Дніпропетровській області про виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) №2727/04-36-51-50/06 від 07.06.2019р.; зобов`язано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області вчинити дії щодо поновлення реєстрації ФОП   ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як платника єдиного податку третьої групи, в реєстрі платників єдиного податку з дати анулювання реєстрації платника єдиного податку / а.с. 176-179 /.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 21.11.2019р. у цій справі, подав апеляційну скаргу, але ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020р.  у справі №160/9091/19 апеляційна скарга повернута відповідачу (дивись провадження №852/1952/20).
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, яке є правонаступником відповідача у цій справі, не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 21.11.2019р. у цій справі, подало апеляційну скаргу / а.с. 185-193 /, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду цієї справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції від 21.11.2019р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі, а також заявлено клопотання щодо здійснення у справі процесуального правонаступництва. 
Адміністративна справа №160/9091/19, разом з матеріалами вищезазначеної апеляційної скарги , надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 03.06.2020р.  / а.с. 184/.
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 05.06.2020р.  у справі №160/9091/19 здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, правонаступником -  Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, поновлено відповідачу строк апеляційного оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2019р. у справі №160/9091/19   / а.с. 199/, апеляційний розгляд справи у судовому засіданні призначено на 13 годин 30 хвилин 07.07.2020р. / а.с. 200/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с. 201-204/.
Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 208-218/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства,  просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 21.11.2019р. у цій справі залишити без змін. 
Розгляд цієї адміністративної справи у судовому засіданні неодноразово  переносився та відкладався за певними об`єктивними причинами  і в останнє  справу було призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 14-00 годин 06.10.2020р. / а.с. 245-246/, про що судом було у встановлений чинним процесуальним законодавством повідомлено учасників справи /а.с. 247-248/. 
Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від  21.11.2019р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу  у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, підтримав доводи викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, та просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 21.11.2019р. у цій справі залишити без змін.
Заслухавши у судовому засіданні представників відповідача та позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції  в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з  наступних підстав.
Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець - 22.03.1996р., та  перебуває на податковому обліку в Шевченківській ДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та має статус платника єдиного податку з 01.01.2012р., а з 01.01.2016р.  є платником єдиного податку 3 групи / а.с. 12-17/.
Відповідно до відомостей Реєстру платників єдиного податку видами діяльності ФОП ОСОБА_1 є: код КВЕД 43.29 «Інші будівельно-монтажні роботи»; код КВЕД 45.20 «Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів»; код КВЕД 45.31 «Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів»;  код КВЕД 45.32 «Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів»;  код КВЕД 46.90 «Неспеціалізована оптова торгівля», код КВЕД 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна» / а.с. 18/. 
          У період з 25.02.2019р. по 11.03.2019р. посадовими особами відповідача було проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання  вимог       податкового,       валютного,       та       іншого законодавства, правильності, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р., за результати якої складено акт №12709/04-36-13-04/ НОМЕР_1 від 14.03.2019р. (далі - акт перевірки).
З наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки / а.с. 28-64/ було встановлено, серед іншого,  що ОСОБА_1 протягом перевіряє мого періоду здійснював операції з продажу об`єктів власного нерухомого майна, але такий вид діяльності  не зазначено в реєстрі платників єдиного податку починаючи з 28.10.2016р. що є порушенням  вимог абз. 7 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України.
У подальшому, через виявлене в ході перевірки порушення, яке встановлено вищезазначеним актом перевірки, відповідачем прийнято рішення №2727/04-36-51-50/06 від 07.06.2019р. про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників податку з 01.01.2017р., яке підписано заступником начальника Шевченківського управління - начальником відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Шевченківського управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області Леоновим В.Ю. / а.с.20 /, і саме це рішення відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, є предметом оскарження у цій справі. 
З наданої суду ксерокопії акту перевірки / а.с. 28-64/ вбачається, що підставою для прийняття відповідачем рішення №2727/04-36-51-50/06 від 07.06.2019р. про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників податку з 01.01.2017р. стало встановлення податковим органом того, що ОСОБА_1 протягом перевіряємого періоду був замовником будівництва об`єктів нерухомості та за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 протягом 2016-2018 років відчужено 103 об`єкти нерухомості (квартир) (з розміром частки у праві власності 1/2) у новозбудованих багатоповерхових будинках, внаслідок чого платник податків ОСОБА_1 отримав дохід від продажу власного нерухомого майна на загальну суму 10856509,54 грн., у т.ч. по рокам 2016 - 1281239,60 грн., 2017 - 6625364,75 грн., 2018 - 2949905,19 грн., з огляду на те, що операції з продажу власного нерухомого майна платником податків ОСОБА_1 , з огляду на кількість таких операцій протягом перевіряємого періоду, свідчать про здійснення ОСОБА_1 , як фізичною особою підприємцем,  діяльності з продажу власного нерухомого майна, та  підпадають під зайняття підприємницькою діяльністю за видом діяльності 68.10. «Купівля та продаж власного нерухомого майна», і через відсутність у платника податків такого виду діяльності у переліку видів діяльності він відповідно до положень абз. 7 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України був  зобов`язаний перейти на сплату інших податків і зборів, визначених ПК України  у таких випадках та в строки: у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим періодом, у якому здійснювались такі види діяльності, а оскільки платником податків такий дій самостійно не було вчинено, відповідачем у справі було прийнято за результатами перевірки відповідне рішення, яке є предметом оскарження у цій справі. 
Позивач у справі під час розгляду цієї справи в обґрунтування безпідставності прийнятого відповідачем рішення №2727/04-36-51-50/06 від 07.06.2019р. про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників податку з 01.01.2017р. посилався на те, що дійсно протягом 2016-2018 років ним відчужено 103 об`єкти нерухомості (квартир) (з розміром частки у праві власності 1/2) у новозбудованих багатоповерхових будинках, але ця нерухомість належала йому як фізичній особі, тому доход від продажу нерухомості він отримав як фізична особа та сплатив податок на доходи фізичних осіб у розмірі 5% за кожним договором, тому ці доходи не пов`язані з провадженням ним підприємницької діяльності (в межах обраних видів підприємницької діяльності нерухоме майно не використовувалось; розрахунки по операціям купівлі-продажу здійснювались за банківськими реквізитами позивача як фізичної особи, а не фізичної особи-підприємця), а також зазначив, що саме такі висновки зроблені у постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2019р. у справі №160/4129/19.
Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі в частині правомірності прийняття відповідачем у справі, який у цих відносинах виступає у якості суб`єкте владних повноважень, рішення щодо виключення позивача з реєстру платників єдиного податку врегульовано положеннями Конституції України, Податкового кодексу України (далі - ПК України).  
          Положеннями підпункту 3 п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
Згідно з абз. 7 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема у і здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися і види діяльності.
Пунктом 299.11 ст. 299 ПК України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Отже аналіз наведених вище норм чинного податкового законодавства  свідчить про те, що прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.
Для правильності вирішення спору, який виник між сторонами у цій справі, з огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які встановлені судом, та обґрунтування доводів кожного з учасників справи,  основоположним є питання розмежування діяльності позивача у справі фізичної особи від його діяльності фізичної особи- підприємця. 
Досліджуючи діяльність позивача як фізичної особи та відхиляючи доводи податкового органу про те, що така діяльність ОСОБА_1 є підприємницькою та передбачає на меті отримання доходу саме підприємцем, а не фізичною особою, суд першої інстанції помилково обмежився висновком Дніпропетровського окружного адміністративного суду, який викладено  у постанові від 18.07.2019р. у справі №160/4129/19, з огляду на те, що рішення податкового органу, які були предметом оскарження у цій справі, стосувались ФОП ОСОБА_1 та були прийняті податковим органом -  Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, на підставі того ж самого акту перевірки -  №12709/04-36-13-04/ НОМЕР_1 від 14.03.2019р., що і рішення №2727/04-36-51-50/06 від 07.06.2019р. про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників податку з 01.01.2017р., яке є предметом оскарження у цій справі, але суд першої інстанції не врахував наступного 
Так статтею 42 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.
Аналогічне право кожного громадянина України закріплено нормами ст. 50 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якою також визначено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації у порядку, встановлену законом.
Отже суд першої інстанції під час розгляду цієї справи обґрунтовано зазначив, що 
юридичний статус «фізична особа-підприємець» сам по собі ніяким чином не обмежує будь-яких прав фізичної особи, які випливають з її цивільної право - та дієздатності, тому колегія суддів вважає, що фізична особа перебуваючи у статусі суб`єкта підприємницької діяльності може здійснювати договірні відносини від свого імені, як фізична особа, але з метою розмежування необхідно враховувати наступне.
Відповідно до положень ст. 24 ЦК України фізичною особою, як учасником цивільних відносин, визнається людина, яка набуває цивільної правоздатності у момент її народження (стаття 25 ЦК України) та цивільної дієздатності, яка полягає у її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, і у окремих випадках, вона обумовлена необхідністю досягнення людиною певного віку, але у будь-якому випадку вона не залежить від інших організаційних або формальних чинників, таких як її реєстрація у компетентних державних органах тощо (стаття 30 ЦК України).
Поряд з цим, статтею 50 ЦК України передбачено право фізичної особи на здійснення нею підприємницької діяльності, не забороненої законом, і таку діяльність фізична особа за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом, і інформація про державну реєстрацію фізичних осіб-підприємців є відкритою.
Положеннями ст. 51 ЦК України передбачено,  що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.
Отже, при здійсненні фізичною особою підприємницької діяльності необхідно чітко розмежувати, в яких відносинах фізична особа виступає як підприємець, а в яких - як фізична особа.
З огляду на положення ст. 42 Господарського кодексу України  підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (стаття 42 Господарскього кодексу України), тому, підприємницьку діяльність можна представити як сукупність постійно або систематично здійснюваних дій щодо виробництва матеріальних і нематеріальних благ, реалізації на ринку товарів, виконання робіт або надання послуг з метою отримання прибутку, і аналізуючи ознаки притаманні підприємницькій діяльності, можна зробити висновок про те, що остання передбачає систематичне прийняття особою самостійних рішень щодо здійснення операцій, спрямованих на отримання прибутку, що супроводжується прийняттям взятих на себе ризиків.
Під час розгляду справи встановлено, що протягом 2016-2018 років позивачем відчужено 103 об`єкти нерухомості (квартир) (з розміром частки у праві власності 1/2) у новозбудованих багатоповерхових будинках, а саме : 51 об`єкт у 2016р., 40 об`єктів у 2017р., 12 об`єктів у 2018р., і цими об`єктами  нерухомого майна були окремі квартири у новозбудованих багатоповерхових будинках / а.с. 146-151/, що не заперечувалось позивачем та його представниками під час розгляду цієї справи, тому надаючи оцінку такому будівництву, яке здійснювалось  саме позивачем, що підтверджується фактом отримання ним  певних дозволів на проведення будівельних робіт та робіт з реконструкції / а.с. 156-159/ колегія суддів вважає, що таку діяльність не можна кваліфікувати як діяльність, що мала на меті задоволення власних (особистих) потреб громадянина - позивача.
Натомість, будівництво самостійних багатоквартирних об`єктів, як за власні, так і залучені кошти, є безумовним свідченням того, що збудовані об`єкти нерухомості передбачали отримання прибутку від їх подальшого продажу, а отримання прибутку  є неодмінною характерною рисою підприємницької діяльності, при цьому продаж протягом 2016 - 2018 рр. 103 об`єктів нерухомості (які є квартирами у новозбудованих багатоповерхових будинках)  також свідчить на впровадження ОСОБА_1 систематично одного і того ж самого виду діяльності, що є однієї з ознак підприємництва, яке здійснювалось ним на власний ризик з огляду  на наявність певного ризику, щодо подальшого тривалого продажу об`єктів  нерухомості через кон`юнктуру та мінливість ринку нерухомості.
Отже з огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що комплекс послідовних цілеспрямованих дій, метою яких є будівництво та подальший продаж ряду однотипних об`єктів нерухомості, з метою отримання прибутку, є свідченням того, що відповідна діяльність позивача у цій справі для цілей оподаткування має кваліфікуватися як підприємницька та підпадає під зайняття підприємницькою діяльністю за видом діяльності 68.10. «Купівля та продаж власного нерухомого майна», а оскільки такий вид діяльності  у переліку видів діяльності позивача відсутній він відповідно до положень абз. 7 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України був зобов`язаний  перейти на сплату інших податків і зборів, визначених ПК України, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися і види діяльності, тобто з 01.01.2017р., і враховуючи, що позивачем самостійно таких дій не було вчинено, відповідачем було прийнято  рішення №2727/04-36-51-50/06 від 07.06.2019р. про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2017р., і під час прийняття такого рішення відповідач у справі діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством.
Щодо тверджень позивача під час розгляду справи в обґрунтування неправомірності прийнятого відповідачем рішення, яке є предметом оскарження у цій справі, на прийняття та підписання цього рішення особою яка не має відповідних повноважень, то ці твердження  позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються наданими відповідачем під час розгляду справи копіями наказів /а.с. 105-121/.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи встановив фактичні обставини справи, але зробив помилкові висновки , що призвело до невірного застосування ним норм матеріального права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування такого рішення суду, тому апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції від 24.06.2019р. у цій справі.  
Вирішуючи по суті заявлені позивачем позовні вимоги колегія суддів, враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, вважає, що відповідач у справі під час прийняття  рішення №2727/04-36-51-50/06 від 07.06.2019р. про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2017р., діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень, а тому позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову необхідно відмовити через їх необґрунтованість та безпідставність. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну   скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 21.11.2019р. у справі №160/9091/19 -  скасувати.
В позові відмовити. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
                    Повний текст виготовлено та підписано - 02.11.2020р.  
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко