ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 р.	Справа № 520/10982/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/10982/2020
за позовом              ОСОБА_1      
до             Головного управління ДПС у Харківській області                      
про скасування податкового повідомлення - рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до  Харківського окружного адміністративного суду  з  зазначеним позовом, в якому просив:          
- скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області № 0226427-5606-2033 від 11.06.2020 р. в частині визначення податкового зобов`язання на суму 21306,09 грн. (двадцять одна тисяча триста шість гривень 09 копійок) у іншої частині податкового зобов`язання на суму - 2367,34 грн. (дві тисячі триста шістдесят сім гривень 34 копійки) залишити без змін.
- стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд.   46,   м.   Харків,61057,   код   ЄДРПОУ:   43143704)   на  користь    ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати, що складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правову допомогу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року в адміністративний позов  задоволено в повному обсязі. 
Скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області № 0226427-5606-2033 від 11.06.2020 р. в частині визначення податкового зобов`язання на суму 21306,09 грн. (двадцять одна тисяча триста шість гривень)  09 коп.
В іншій частині податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області № 0226427-5606-2033 від 11.06.2020 р. залишено без змін.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. 
Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як фізична особа-підприємець з 11 травня 2010 р, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 
Відповідно до зареєстрованих кодів видів економічної діяльності, ФО-П ОСОБА_1 має право та здійснює наступну господарську діяльність: Код КВЕД 77.33 - Надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп`ютери; Код КВЕД 77.39 - Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н. в. і. у.; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 52.10 Складське господарство; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД - 77.11 - Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.
На підставі рішення Господарського суду Харківської області по справі № 5023/2008/11 від 12 квітня 2011 р. за ФО-П ОСОБА_1 було визнано право власності на нежитлову будівлю літ. “Д-1” загальною площею 567,3 кв.м., що розташована по АДРЕСА_2 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, наявною в матеріалах справи. 
Відповідно до Технічного паспорту від 14 січня 2011 року на нежитлову будівлю літ. “Д-1” загальною площею 567,3 кв.м., що розташована по АДРЕСА_3 , зазначена будівля є виробничим будинком, що безпосередньо зазначено на титульному аркуші технічного паспорту.
Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯМ №990567 від 26 грудня 2012 року ОСОБА_1 належить земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі літ. “Д-1” (виробнича будівля), що підтверджується копією Державного акту.
04.08.2020 року позивачкою було отримано податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області № 0226427-5606-2033 від 11.06.2020 р. на загальну суму податкового зобов`язання 23673.43 грн. за податковий період 2019 рік. Зазначена сума була нарахована за податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач - ГУ ДПС у Харківської області, неправомірно застосував до “нежитлового приміщення”, без фактичного визначення типу приміщення, ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 1% замість встановленої 0,1% за податковий рік 2019 року.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).
Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.    
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1. пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.п. 266.5.1. п. 266.5. ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1.5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Згідно із абзацом 7 підп. 266.7.1 п. 266. 7 ст. 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
За положеннями підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.
Пп. 2.1. п. 2 Рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання “Про місцеві податки і збори у місті Харкові” від 22.02.2017 № 542/17 “Про місцеві податки і збори у місті Харкові” відповідно до Податкового кодексу України, на підставі ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, керуючись ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, Харківська міська рада встановила на території міста Харкова на 2017 рік ставки та пільги з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з додатком 1 до цього рішення.
Відповідно до п. 1 та п. 5 Додатку 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання “Про місцеві податки і збори у місті Харкові” від 22.02.2017 № 542/17 ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування.
Ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у таких розмірах:
1) будівлі готельні - 1 відсоток:
2) будівлі офісні - 1 відсоток;
3) будівлі торговельні - 1 відсоток;
4) гаражі - 0,1 відсотка;
5) будівлі промислові та склади - 0,25 відсотка;
6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток;
7) господарські (присадибні) будівлі 0 відсотків;
8) інші будівлі - 0,1 відсотка.
П.п. 1.2. п. 1 Рішення Харківської міської ради від 28.11.2018 р. № 1284/18 “Про внесення змін до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 р. № 542/17 “Про місцеві податки і збори у місті Харкові”” було виключено Підпункт 5 пункту 5 додатка 1 рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 “Про місцеві податки і збори у місті Харкові” (веб-посилання http://kharkiv.rocks/reestr/676125, http://kharkiv.rocks/reestr/673944). Зазначене Рішення Харківської міської ради від 28.11.2018 р. № 1284/18 набрало чинності з 01.01.2019 р.
Таким чином, для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб Харківською міською радою були встановлені ставки податку та відповідно до зазначеного переліку нежитлова будівля, що належить на праві власності позивачці повинна відноситись до категорії “інші будівлі” зі ставкою 0,1 відсоток. 
Оскільки нежитлова будівля ОСОБА_1 є будівлею промисловості (складом) відповідно до Технічного паспорта та після скасування окремої ставки для типу “будівлі промислові та склади” до неї повинна застосовуватись з 01.01.2019 р. ставка в розмірі 0,1 відсотка.
Разом з тим, відповідно до розрахунку наданого відповідачем - ГУ ДПС у Харківської області  до оскаржуваного позивачкою податкового повідомлення-рішення у графі “тип об`єкта” зазначено “нежитлове приміщення” а у графі “Ставка податку (% від мінімальної заробітної плати на 1 січня звітного року)” - 1%.                                                                      
З огляду на вищевикладене, відповідач - ГУ ДПС у Харківської області, неправомірно застосував до “нежитлового приміщення”, без фактичного визначення типу приміщення, ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 1% замість встановленої 0,1% за податковий рік 2019 року.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що відповідачем при визначенні податкових зобов`язань позивача за 2019 рік неправомірно застосовані ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а тому податкове повідомлення-рішення є протиправним та, як наслідок, підлягає скасуванню. 
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність податкових повідомлень-рішень, що оскаржуються.
Доводи апелянта спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
          Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року по справі № 520/10982/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді 	   	Я.В. П`янова    О.В. Присяжнюк   	

Повний текст постанови складено  14.12.2020 року