Дата документу 07.12.2020 Справа № 337/853/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 337/853/20 
Провадження №22-ц/807/2913/20 
Головуючий в 1-й інстанції – Мурашова Н.А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року                                 місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.,	
суддів:	Крилової О.В., Полякова О.З.,	

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2020 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 13 липня 2020 року) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до голови комісії з припинення діяльності КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району Кемкіної Ірини Михайлівни, треті особи - КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району, Департамент охорони здоров`я Запорізької міської ради, про зобов`язання вчинити дії,- 

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до голови комісії з припинення діяльності КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району Кемкіної І.М., мотивуючи його тим, що вона з 03.05.1977р. по 11.05.2004р. працювала лікарем терапевтом в КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району м. Запоріжжя. З 2013р. комунальна установа перебуває у стадії припинення, створено комісію з припинення діяльності установи, головою якої є ОСОБА_2 . У зв`язку з реалізацією права на перерахунок пенсії позивачка неодноразово зверталась до відповідача та третьої особи – Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради з вимогами щодо надання їй для ознайомлення та отримання копій особових рахунків щодо нарахування заробітної плати у період її роботи в поліклініці. З цією метою також адвокатом направлялись відповідні запити. Однак вказані звернення залишені без задоволення. Фактично відповідачем надаються інші відомості та документи – розрахункові листи, які позивачем не запитувались. Копії особових рахунків позивачці не надано, чим порушено її право на отримання та використання інформації, яка стосується її особисто. Порушення права на отримання вказаної інформації, в свою чергу, впливає на реалізацію її прав як пенсіонера. У зв`язку з наведеним позивачка вважає дії відповідача неправомірними. Позивачка у позові просила зобов`язати голову комісії з припинення діяльності КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району Кемкіну І.М. надати для ознайомлення та видати копії особових рахунків про нарахування їй заробітної плати за період з 01.01.1992р. по 31.12.1998р.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2020 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

 
Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що на момент звернення позивача до суду її право на отримання інформації було порушено і не було реалізоване у визначений законодавством строк, отже відмову у задоволення позову не можна визнати обґрунтованою.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2020 року це 210 200 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102,00 грн. (2102,00 грн. Х 100 = 210 200 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини, відповідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 03.05.1977р. по 11.05.2004р. перебувала у трудових відносинах з КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району м. Запоріжжя.

Згідно з наказом Управління з питань охорони здоров`я Запорізької міської ради №515 від 28.10.2013р., виданого на виконання рішення сесії Запорізької міської ради №25 від 26.06.2013р. «Про реформування закладів охорони здоров`я м. Запоріжжя» створено комісію з припинення діяльності КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району шляхом реорганізації у складі: голови комісії – ОСОБА_2 , членів комісії – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Згідно з інформацією з ЄДРПОУ КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району є юридичною особою, 05.11.2014р. до реєстру внесений запис про перебування юридичної особи в стані припинення.

З 2004р. позивачка ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку та на даний момент отримує пенсію за віком.

У зв`язку з оформленням та перерахунком пенсії позивачці ОСОБА_1 КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району видавалися довідки про заробітну плату для обчислення пенсії.

Згідно з Актом №3170/1 від 05.04.2018р. ГУ ПФУ в Запорізькій області була проведена перевірка достовірності даних довідок про заробітну плату ОСОБА_1 , виданих КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району для призначення пенсії, та встановлено, що при звірці відомостей довідок з первинними документами – особовими картками за період з 01.01.1987р. по 31.12.1998р. встановлено завищення сум заробітної плати для обчислення пенсії у результаті включення у липні 1991р. квартальної допомоги на дітей та сум матеріальної допомоги (код 066) у 1995р., допущені технічні помилки, невірно рознесено перехідну відпустку. Раніше видані довідки від 31.08.2017р. №8/01-20, від 31.08.2017р. №7/01-20 та від 05.01.2004р. б/н визнано недійсними, рекомендовано надати нові довідки.

05.04.2018р. КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району видала ОСОБА_1 нові довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за формою, затвердженою додатком №1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В довідках зазначено, що вони видані на підставі особистих рахунків.

Протягом 2018-2019рр. позивачка ОСОБА_1 та її представник – адвокат Турчинський М.І. звертались до КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району з запитами щодо ознайомлення та отримання копій особових рахунків на ім`я ОСОБА_1 за період роботи 1982 -1997рр.

На вказані запити позивачці ОСОБА_1 були надані копії розрахункових листів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов заявлено до неналежного відповідача, а також, що наявні в КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району особові рахунки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за період її роботи з 01.01.1992р. по 31.12.1998р. фактично не містять інформації про нараховану та виплачену їй заробітну плату, первісно не були їй вручені, але під час судового розгляду даної справи КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району самостійно задовольнила вимогу позивачки, до того ж їй раніше видавались довідки про заробітну плату та копії розрахункових листів, на підставі яких ці довідки складені, інших первинних бухгалтерських документів щодо нарахованої та виплаченої заробітної плати немає, тому відсутні підстави вважати порушеним право позивачки ОСОБА_1 на інформацію щодо нарахованої та виплаченої їй заробітної плати, яке б підлягало захисту судом у визначений нею спосіб.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ч.2 ст.51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Згідно з ст. ст. 80, 91, 92 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно з ч.3 ст.58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Позивачка ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про порушення її права на отримання особових рахунків, в яких міститься інформація про нараховану та виплачену заробітну плату за період роботи в КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району, відповідачем зазначила голову комісії з припинення діяльності КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району шляхом реорганізації Кемкіну І.М.

06.04.2020р. до суду надійшло клопотання відповідачки – голови комісії з припинення діяльності КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району Кемкіної І.М., в якому вона просила замінити її як неналежного відповідача на належного - КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району, оскільки відомості про припинення/ліквідацію останньої як юридичної особи до ЄРДПОУ не внесені.

Ухвалою суду від 18.05.2020р. в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено, оскільки в силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Право звернення до суду та визначення відповідача за позовом належить позивачу. У випадку пред`явлення позову не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, саме позивач наділений правом заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Такого клопотання позивачка ОСОБА_1 в ході судового розгляду не заявила, на заміну відповідача за своїм позовом в ході розгляду клопотання відповідачки ОСОБА_2 не погодилась.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що КУ «Центральна поліклініка №1» Хортицького району до теперішнього часу має статус юридичної особи, оскільки запис про її припинення/ліквідацію до єдиного державного реєстру не внесений. Перебування юридичної особи в стані припинення само по собі не позбавляє її цивільної правоздатності та дієздатності, і остання може самостійно виступати стороною у цивільній справі, а голова комісії з припинення діяльності цієї юридичної особи в силу вимог ст.92 ЦК України, ст.58 ЦПК України є лише особою, яка може представляти цю юридичну особу в цивільному процесі.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача чи не до всіх належних відповідачів є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, суд першої інстанції помилково мотивував відмову у позові висновками по суті спору. 

Отже, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні із виключенням з мотивувальної частини висновків суду по суті спору. 

При цьому, позивач не позбавлений права на звернення до суду першої інстанції з відповідними позовними вимогами до належного відповідача.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 23 січня 2019 року у справі № 303/2845/15-ц (провадження № 61-17802св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/6793/15-ц (провадження № 61-15551св18) та від 23 березня 2020 року у справі № 394/8/19 (провадження № 61-1404св20).

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2020 року у цій справі змінити, виключивши із мотивувальної частини рішення висновки суду по суті спору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 07 грудня 2020 року.

Судді:                                                С. В. Кухар

                                        О.В. Крилова

О. З. Поляков