ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 320/1147/19
адміністративне провадження № К/9901/36251/19

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: суддя-доповідач - Гусак М. Б., судді -Гімон М. М., Усенко Є. А., здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року (суддя - Щавінський В.Р.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року (судді - Пилипенко О.Є., Бужак Н.П., Костюк Л.О.) у справі № 320/1147/19 за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Бердянський хлібокомбінат» до Головного управління ДФС у Київській області (правонаступник - Головне управління ДПС у Київській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
УСТАНОВИЛА:
11 березня 2019 року до Київського окружного адміністративного суду звернулось товариство з додатковою відповідальністю «Бердянський хлібокомбінат» (далі - Товариство) з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - ДФС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 7 грудня 2018 року №№0036951401, 0036961401, 0036931401, 0036921401.
Позовні вимоги мотивовані безпідставністю висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки від 5 листопада 2018 року № 943/10-36-14-01/00378218 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з додатковою відповідальністю «Бердянський хлібокомбінат» з питань дотримання податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «АРП-ТРЕЙД», ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ» ТОВ «ПРОДСІСТЕМ КОМПАНІ», ТОВ «ПРОМЕТЕЙ ГОЛД» за період з 1 січня 2014 року по 30 вересня 2017 року.
Позивач стверджував, що правомірно сформував дані бухгалтерського та податкового обліку за наслідками господарських операцій із вказаними товариствами, які підтверджені належним чином складеними первинними документами, які містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг спірних операцій, зокрема, договорами, податковими та видатковими накладними, документами, що підтверджують перевезення придбаного товару. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року, адміністративний позов задоволено повністю. 
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що укладені між позивачем та ТОВ «АРП-ТРЕЙД», ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ», ТОВ «ПРОДСІСТЕМ КОМПАНІ», ТОВ «ПРОМЕТЕЙ ГОЛД» правочини, реальність здійснення яких була предметом податкової перевірки позивача, відповідають вимогам чинного законодавства України, мають своїм наслідком зміну у майновому стані учасників правочинів, є економічно виправданими, факт виконання господарських зобов`язань сторін підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності, які є належними та достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулися, а операції між позивачем та його контрагентами враховані відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської діяльності, у зв`язку з чим спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Так, посилаючись на практику вирішення подібних справ Верховним Судом України, суди в оскаржуваних рішеннях зазначили, що лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкової вигоди, або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит та невизнання понесених витрат. При цьому, такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, та повинні бути підтвердженими належними і достатніми доказами. Проте, ДФС не надала відповідних доказів під час судового розгляду. 
Суди відхилили посилання відповідача як на підставу для невизнання податкового кредиту на обрив ланцюга постачання та доводи про формування позивачем активу з невідомого джерела, мотивуючи це тим, що контролюючий орган не здійснив будь-яких дій, передбачених пунктами 73.3 та 73.5 статті 73 ПК України, які направлені на отримання документального підтвердження відповідних обставин, зокрема, не надав жодних доказів того, що товари, які згідно із твердженнями позивача були придбані ним у вказаних контрагентів, придбавались або могли бути придбані у інших контрагентів або обліковувались на складах позивача до укладення правочинів, які, на думку відповідача, містять ознаки безтоварності.
Посилання контролюючого органу на відсутність подорожніх листів чи документів з оформлення доручень на працівників позивача на отримання товарно-матеріальних цінностей відхилено судами, оскільки такі документи не є обов`язковими первинними документами, в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому їх відсутність, за умови наявності інших документів та встановлення зв`язку між придбаними товарами та власною господарською діяльністю суб`єкта господарювання не може свідчити про нереальність вчиненої господарської операції.  
Суди також критично поставилися до доводів відповідача про наявність певних кримінальних проваджень, в яких згадуються контрагенти позивача та контрагенти наступних ланок поставки товарів, пославшись на те, що сама по собі наявність кримінального провадження та ухвали суду про тимчасовий доступ до речей та документів не може бути доказом нереальності господарської операції платника податку та його контрагентів, оскільки не містить будь-яких даних щодо предмета перевірки та відомостей, які б вказували на нереальність досліджуваних господарських операцій.
Суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень врахували висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 816/809/17, та вказали, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. На думку судів, відомостями, обов`язковими для перевірки платником податків стосовно свого контрагента, є лише включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та наявність свідоцтва про реєстрацію платником ПДВ на час здійснення господарських операцій.
24 грудня 2019 року ДФС подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій вказала про свою незгоду з позовними вимогами та з рішеннями судів попередніх інстанцій, обґрунтувавши такі доводи висновками, зробленими за результатами податкової перевірки позивача та викладеними в акті перевірки, з урахуванням чого просила скасувати оскаржувані рішення й ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. При цьому, відповідач не вказав на порушення судами норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних рішень або неправильне застосування ними норм матеріального права. 
Так, у касаційній скарзі ДФС зазначила, що висновок контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства ґрунтувався на тому, що, на думку податкового органу, позивачем не доведено придбання у ТОВ «АРП-ТРЕЙД» зазначеного у бухгалтерських документах редуктора з огляду на неможливість простеження руху товару по ланцюгу придбання та наявність кримінального провадження, відповідно до матеріалів якого постачальник редуктора підприємству, яке, в свою чергу, виступало його продавцем безпосередньому постачальнику позивача, є підприємством з ознаками фіктивності. На думку податкового органу, позивачем також не доведено придбання зазначених у бухгалтерських документах запчастин у ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ», враховуючи неможливість чітко ідентифікувати товар, отриманий позивачем поштою від ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ» згідно із наданою для перевірки товарно-транспортною накладною, а також з огляду на матеріали досудового розслідування кримінального провадження, яким встановлено, що ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ» користувалося послугами з незаконного формування податкового кредиту з ПДВ. Крім цього, позивачем не доведено придбання у ТОВ «ПРОДСІСТЕМ КОМПАНІ» зазначеної у бухгалтерських документах олії соняшникової з огляду на ненадання доказів на підтвердження користування позивачем або його постачальником - ТОВ «ПРОДСІСТЕМ КОМПАНІ» приміщенням за вказаною в специфікації адресою поставки олії, а також враховуючи матеріали кримінального провадження, відповідно до яких досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «ПРОДСІСТЕМ КОМПАНІ» використовувалось його засновниками у незаконних зовнішньоекономічних схемах експорту сільськогосподарської продукції. Також, на думку податкового органу, позивачем не доведено придбання у ТОВ «ПРОМЕТЕЙ ГОЛД» сільськогосподарського товару (ячменю) з огляду на ненадання доказів на підтвердження користування постачальником приміщенням за вказаною в специфікації адресою поставки такої продукції. Крім цього, згідно із податковою інформацією ДФС постачальник такої продукції вказаному контрагенту позивача - ДП «Снігурівський КХП» не мав власних ресурсів та активів для вирощування сільськогосподарської продукції та не придбавав таку у інших суб`єктів господарювання, мав у штаті лише одного працівника - директора товариства, отже, неможливо простежити рух товару по ланцюгу його придбання. Також, відповідно до матеріалів кримінального провадження досудовим розслідуванням встановлено, що ДП «Снігурівський КХП» використовувалось у незаконних схемах обготівковування.                 
Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі. 
З огляду на дату звернення із касаційною скаргою вона розглядається відповідно до пункту 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто до 8 лютого 2020 року. 
Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду.       
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, переглянувши рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону рішення судів попередніх інстанцій відповідають повною мірою.
Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що основними видами діяльності Товариства в охоплений перевіркою період було виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин
У період з 8 по 19 жовтня 2018 року ДФС була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з питань дотримання податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «АРП-ТРЕЙД», ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ», ТОВ «ПРОДСІСТЕМ КОМПАНІ», ТОВ «ПРОМЕТЕЙ ГОЛД» за період з 1 січня 2014 року по 30 вересня 2017 року.
Результати перевірки оформлені актом від 5 листопада 2018 року № 943/10-36-14-01/00378218.
Перевіркою виявлено: заниження Товариством податку на прибуток на суму 3  470 233 грн, у тому числі, за 2016 рік - на 851 601 грн, за три квартали 2017 року - на 2 618 632 грн; завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 4 498 166 грн, у тому числі, за 2015 рік - на 9 575 грн, за 2016 рік - на 1 673 053 грн, за 2017 рік - на 2 815 538 грн; заниження податку на додану вартість (далі - ПДВ) на 1 929 751 грн, у тому числі, за травень 2015 року - на 1 915 грн, за серпень 2015 року - на 380 746 грн, за грудень 2016 року - на 197 223 грн, за червень 2017 року - на 503 722 грн, за липень 2017 року - на 302  796 грн, за серпень 2017 року - на 543 349 грн; завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань з ПДВ та податкового кредиту за період, що перевірявся, на 281 625 грн, у тому числі, за вересень 2017 року - на 281 625 грн.
Висновок контролюючого органу про порушення податкового законодавства ґрунтувався, зокрема, на ненаданні до перевірки певних документів та наявності податкової інформації про неможливість простеження руху товару по ланцюгу придбання.
В акті перевірки відповідач посилався на податкову інформацію, що міститься в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок» (далі - АІС «Податковий блок), за даними якої контрагенти позивача не мали достатньої кількості адміністративно-господарських засобів, зокрема, основних фондів, майна, виробничих активів, трудових ресурсів, складських приміщень і транспортних засобів для виконання господарських зобов`язань за укладеними з позивачем договорами. Крім того, товари, які було поставлено позивачеві контрагентами та оплачено позивачем, відповідно до даних податкового обліку та АІС «Податковий блок» такими контрагентами раніше не придбавалися, що свідчить про формування позивачем активу з джерела невідомого походження шляхом безоплатного придбання відповідних товарів.
Викладені обставини контролюючим органом в акті перевірки були розцінені як доказ укладення позивачем з ТОВ «АРП-ТРЕЙД», ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ» ТОВ «ПРОДСІСТЕМ КОМПАНІ», ТОВ «ПРОМЕТЕЙ ГОЛД» правочинів без мети настання відповідних їм правових наслідків та як свідчення участі позивача і його контрагентів у схемі щодо мінімізації податкових зобов`язань і отримання необґрунтованої податкової вигоди шляхом документального оформлення та відображення у податковому і бухгалтерському обліку фіктивних (безтоварних) господарських операцій.
На підставі акта перевірки ДФС були прийняті податкові повідомлення-рішення від 7 грудня 2018 року № 0036961401, яким визначено завищення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 4 498 166 грн; № 0036921401, яким визначено завищення від`ємного значення, що зараховується до податкового кредиту з ПДВ наступного звітного періоду у сумі 281 625 грн; № 0036931401, яким донараховано 1  927 836 грн ПДВ та застосовано штраф у розмірі 963 918 грн; № 0036951401, яким донараховано 3  470 233 грн податку на прибуток та застосовано штраф у розмірі 1 735 116,50 грн.
Вважаючи спірні податкові повідомлення - рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.
Під час судового розгляду справи суди встановили, що:
9 лютого 2015 року відповідно до видаткової накладної  та товарно-транспортної накладної «Нової пошти» позивачем у ТОВ «АРП-ТРЕЙД» придбано редуктор 1Ц2У 160-10-12 вартістю 5 000 грн, в т.ч. ПДВ. Окремий письмовий договір щодо придбання зазначеної запчастини не укладався. Вартість запчастини сплачена позивачем платіжним дорученням від 6 лютого 2015 року № 470;
2 лютого 2015 року відповідно до видаткової накладної та товарно-транспортної накладної «Нової пошти» позивачем у ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ» придбано кільця поршньові ф80 LB50 LB75, комплект циліндр LB50, кільце сторно пальця поршньової Ф15 вартістю 6 489 грн, в т.ч. ПДВ. Окремий письмовий договір щодо придбання зазначених запчастин не укладався. Вартість запчастин сплачена позивачем платіжним дорученням від 27 січня 2015 року № 303;
4 травня 2017 року між позивачем, як покупцем, та ТОВ «Продсістем Компані», як постачальником, був укладений договір поставки 450 тон олії соняшникової, у порядку та на умовах якого постачальник зобов`язувався передати у встановлений договором термін товар у власність покупця, а покупець зобов`язувався оплатити його. Специфікацією до договору поставки передбачено, що продукція передається постачальником покупцю в пункті поставки за адресою: м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117. Поставка позивачеві олії соняшникової у загальній кількості 431,649 тон підтверджується видатковими накладними. В оплату за поставлений товар позивач платіжними дорученнями перерахував на користь ТОВ «Продсістем Компані» кошти у загальній сумі 9 414 264,76 грн, у тому числі ПДВ, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача. Придбану у ТОВ «Продсістем Компані» соняшникову олію позивачем реалізовано нерезиденту шляхом укладення договору комісії, що підтверджується митною декларацією про експорт товару UA504120/2017/104947, звітами комісіонера. В оплату за поставлений товар комісіонер платіжними дорученнями перерахував на користь Товариства кошти у загальній сумі 7 979 459,21 грн без ПДВ, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача;
30 серпня 2016 року між Товариством, як покупцем, та ТОВ «Прометей Голд», як продавцем, укладено договір, на умовах якого продавець зобов`язувався передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію (ячмінь) в обсязі 1012 тон. Місце передачі товару - Київська область, Васильківський район, смт. Гребінки, вул. Індустріальна, 3. На виконання умов договору поставки ТОВ «Прометей Голд» поставило позивачеві ячмінь в обсязі 1 058,540 тон, що підтверджується видатковою накладною та актом прийому-передачі, на суму 3 842 501,20 грн, у тому числі ПДВ. В оплату за поставлений товар позивач платіжними дорученнями перерахував на користь ТОВ «Прометей Голд» кошти у загальній сумі 3  842 501,20 грн, у тому числі ПДВ, 640 416,70 грн, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача. Придбаний у ТОВ «Прометей Голд» ячмінь позивачем було реалізовано нерезиденту шляхом укладення договору комісії, що підтверджується митною декларацією про експорт товару 504050000/2016/302722, проміжним звітом комісіонера та звітом комісіонера. В оплату за поставлений товар комісіонер платіжними дорученнями перерахував на користь Товариства кошти у загальній сумі 3 715 103,78 грн, без ПДВ, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача.
При вирішенні питання щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду доходить висновку, що відповідач у касаційній скарзі не навів доводів, які б спростовували висновки судів попередніх інстанцій, а також доводів щодо порушення норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень відповідно до вимог статей 351, 353 КАС України.
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду доходить висновку, що доводам відповідача, аналогічним тим, які наведено у касаційній скарзі, судами попередніх інстанцій було надано оцінку в оскаржуваних рішеннях, а відповідач фактично наполягає на переоцінці наявних у справі доказів, що не належить до повноважень касаційного суду. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема справи "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. 
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду доходить висновку, що судами попередніх інстанцій обставини справи з`ясовано на підставі належних та допустимих доказів, які було оцінено у їх сукупності та системному зв`язку; суди попередніх інстанцій, приймаючи спірні рішення, правильно застосували норми матеріального права та діяли згідно із нормами КАС України. 
Відповідно до статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно із статтею 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 341, 343, 350, 356 КАС України,
ПОСТАНОВИЛА:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року - без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                М. Б. Гусак
Судді                                                                                                    М. М. Гімон 
                                                                                                                       Є. А. Усенко